845 



den med sina breda och temligen skarpkantade klöfvar snön både 

 från renmossan och grästufvorna , och tager stundom sin tillflykt 

 till bark och qvistar af björk: och vide. Vildrenen företager äf- 

 ven på de Norska fjellen vandringar, och det är också här isyn- 

 nerhet under våren eller försommaren samt under hösten före 

 vintren som den är i rörelse, och dervid, enligt hvad ofvan 

 blifvit anfördt , ofta träffas i större skaror. Den är mycket skygg, 

 och är utrustad med särdeles fint väderkorn , så att den på 2000 

 å 3000 alnars af stånd kan draga vind af jägaren, och den brukar 

 derföre gerna gå emot vinden. Den är mycket snabb i sitt lopp, 

 ehuru detta merendels blott är ett starkt traf , och den springer 

 derföre lätt från den förföljande vargen. Den besitter äfven en 

 stor, förmåga att klättra, och vi hafva sett den, ehuru svårt 

 sårad, med synnerlig lätthet springa uppför en brant, med ett 

 ras af stora och kantiga stenar tätt betäckt bergsluttning. De 

 breda och stora klöfvarne gifva den förmågan att med lätthet 

 springa på snöfälten, om snön icke är särdeles lös. Då den går 

 eller springer, håller den svansen merendels upprätt, och dess 

 fötter åstadkomma ett likadant knäppande ljud, som det af elgens, 

 och utan tvifvel på samma sätt 1 ). Den skall äfven vara skicklig 

 simmare. Dess mycket täta hårfäll i förening med ett under 

 hösten förvärfvadt tjockt fettlager under huden sätter den i för- 

 måga att uthärda den starkaste köld. De Sibiriska vildrenarna 

 skola under hösten vara ungefär lika feta, som de på Spetsber- 

 gen, och de på Norska fjellen äro då äfvenledes mycket feta, 

 och hafva ett tjockt fettlager under huden. Ehuru vildrenen 

 icke är fullvuxen förr än vid en ålder af 4—5 år, skall den 

 dock, enligt de underrättelser, vi erhållit i Norge, vara fort- 

 plantningsskicklig, då den är i sitt 2:dra år, d. v. s. till 

 2:dra hösten 2 ). Den är mycket vexlande i sin storlek, och på 

 olika trakter är den ofta olika stor, detta sannolikt beroende 

 af den olika tillgången på passande föda. På de lägre fjell- 

 trakterna i sydöstra Norge skall den, enligt hvad redan är 

 anfördt, vara störst. 



1) A. E. Bkehm (Illustrirtes Thierleben, Bd. 2, pag. 436) antager., att 

 detta ljud uppstår i tårnas ledgångar. 



2) Uti Skand. Fauna uppgifves, att den redan första hösten, eller då 

 den är ungefär 5 månader gammal, skall para sig. Pallas (Zoogr. Eosso- 

 As.) uppgifver, att de äro fortplantningsskicklige i 2:dra året. 



