851 



från vestra Afrika; f). dverggeten (Hircus reversus), från öfre 

 Gninea i Afrika, och isynnerhet från staten Ajuda vid Slaf- 

 kusten derstädes; 7. Angora-geten (Hircus angorensis), från 

 Natolien eller Levanten; 8. Kaschmir-geten (Hircus laniger), 

 från Stora och Lilla Thibet samt Buchariet 1 ); 9. den lurfviga 

 geten (Hircus villosus), från Thibet; 10. den Nepalska geten 

 (Hircus arietinus), från Nepal och foten af Himalaya; 11. den 

 Egyptiska geten (Hircus aegyptiacus) , från Egypten; 12. Mam- 

 bergeten (Hircus mambricus), från Syrien; 13. den Thebaiska 

 geten (Hircus thebaicus), från Egypten, och ursprungligen sanno- 

 likt endast öfre Egypten; och slutligen 14. den knölhorniga 

 half-geten eller så kallade Jemlah-geten , äfven Iharal (Hemi- 

 tragus jemlahicus) , med 2:ne par spenar, från Himalaya. Af 

 dessa förefinnas endast 3:ne i vildt tillstånd, nemligen Hircus 

 (Capra) aegagrus , H. villosus och Hemitragus jemlahicus. 

 Från den lista härledes endast 1 tam race, och den 2:dra re- 

 presenteras af 9 D:o. Den 3:dje representeras blott af den enda 

 och samma racen, den 4:de af 2:ne D:o, den 5:te blott af den 

 enda, den 6:te af 4, den 7:de af 3, och den 8:de af 2 D:o. 

 Från den 9:de härledas 5 tama racer. Den 10:de representeras 

 blott af 1 race, den ll:te af 3, den 12:te af 5, och den 13:de 

 af 3 D:o. Från den 14:de härledes blott en tam race, men den 

 vilda arten låter lätt tämja sig, och alstrar, ehuru till slägtet 

 skild, med den Nepalska tama geten fruktsamma bastarder. Yi 

 se således häraf, att Fitzinger icke antager den eljest allmänna 

 åsigten, att den vanliga tama geten (Hircus capra Fitzinger, 

 eller Capra hircus Linné) härstammar från Bezoargeten (Capra 

 aegagrus Pallas), utan förmodar, att den härleder sig från en 

 egen ursprungligen vild art , som likväl numera icke förekommer 

 i vildt tillstånd. Från Capra aegagrus härleder han endast 

 "Hircus Aegagrus buraeticus" Frrz. , som hålles tam af Burae- 

 terna i trakten af sjön Baikal, och på åtskilliga ställen i norra 

 och östra Sibirien, och äfven finnes i den mellersta delen af 

 Europeiska Ryssland. Fitzinger förmodar, att denne racen har 

 uppkommit genom croisering af Bezoargeten med Kaschmirgeten. — 

 Bezoargeten är emellertid bland alla vilda getarter den som kommer 

 närmast den vanliga tama geten. Den afviker från denna,, sådan 



1) Namnet Kaschmir-get har den erhållit deraf, att man i Kaschmir 

 sedan lång tid tillbaka sysselsatt sig med tillverkning af tyger af dess hår, 

 de så kallade Kaschmir-schalarne. 



