860 



I. Slägtet Bos, Linné. 1758. 



Rhinariet störst nedanför näsborrarne, och der bredare 

 än af ståndet mellan desse, samt slätt. Klöfvarne randade och 

 mycket breda, sä att paret tillsammans är o bredare än långa. 

 Baktill äro de icke försedda med någon trampdyna. Öronen 

 stora och ovala. Inga körtlar mellan tårna. Hornen böjda , 

 och vid basen utåt riktade. — Hjessbenen äro icke synliga på 

 öfre sidan af hjernskålen. 



I överensstämmelse med hvad här ofvan blifvit anfördt, 

 höra således till detta slägte 12 arter, enligt den af J. E. Grat 

 gjorda artbestämningen, hvarifrån dock en art bör afdragas; och 

 vilda arter förekomma i Europa, Asien, Afrika och N. Amerika. 



De hithörande nötdjuren äro de största och gröfsta inom 

 familjen , och de äro att räkna bland de största landtdäggdjuren. 

 De äro i allmänhet af en tjock och undersätsig kroppsbyggnad, 

 med bred nos och panna, kort och hög hals, hvars undre del 

 nedtill emot bröstet är mer eller mindre långt nedskjutande; 

 med korta och starka extremiteter, m. m. 



Underslägtet BOS, Lin. 



Pannbenen sträcka sig hos äldre individer bakom nackbenet, bildande 

 baktill en transversell , bakåt utstående kant mellan tubera frontalia, samt 

 äro merendels framtill vid sutura frontalis konkava. Hornen trinda eller 

 platt-trinda. — Rhinariet begränsas upptill af en mellan näsborrarnes bakre 

 ändar dragen och något framåt böjd linia. Öronens längd är ungefär lika 

 med halfva hufvudets. Spenarne sitta i fyrkant. 



Detta underslägte motsvarar den l:sta afdelningen hos C. J. Sundevall, 

 nemligen hans Boves proprii, och omfattar slägtena Bos och Bibos hos J. 

 E. Gkay. 



1. Bos taurus, Linné. 



Nötkreaturet. 



Pannan å craniet är merendels konkav framtill, men höjer 

 sig baktill mot nacken å midten, så att den derstädes är mer 

 eller mindre konvex, och dess bakre kant är i midten konkav, 

 eller ock konvex. Den är längre än bred. Underkäkens upp- 



