888 



skål skav iteten, och har endast få och små foramina. Gommen 

 bildas till större delen af öfv er käksbenen. Mellankäksbenen 

 sträcka sig långt tillbaka , så att de på sidorna gränsa intill 

 eller nära intill de yttre näsöppningarne. Plogbenet är stort, 

 och sträcker sig nära intill främre ändan af nosen (rostrum) 

 å craniet, och omfattar upptill den till stor del broskartade 

 främre förlängningen af silbenet, som motsvarar dettas lamina 

 perpendicularis hos de andra däggdjuren , och som man stun- 

 dom kallat ur plogben; och baktill bildar plogbenet, såsom van- 

 ligt, skiljeväggen mellan de inre eller bakre näsöppningarne, 

 samt ligger under en del af det bakre kilbenets kropp. — Rygg- 

 raden utmärker sig genom en betydlig böjlighet, uppkommen 

 derigenom , att mellan kotkropjjarne förefinnas tjocka fibro- 

 cartilaginösa intervertebralskifvor, hvilka i allmänhet tilltaga i 

 tjocklek emot bakre kroppsändan; derigenom att halsen är 

 mycket kort, och utan tandutskott på epistropheus ; derigenom 

 att ländregionen är lång, och att sacralregionen saknas; samt 

 slutligen derigenom att en stor del af svans- eller stjertkotorna] 

 räknade framifrån, bära hcemapophyser eller hcemalbägar 

 ("chevron-ben eller processus spinosi inferiores"). I allmänhet 

 är det ett ringa antal af refbenen, som är fästadt vid bröst- 

 benet, och detta ben är således litet. — Nyckelben saknas. 

 Skulderbladet är solfjädcrformigt , vanligen med spina och fossa 

 praespinata rudimentära, men med acromion och proc. cora- 

 coideus väl utbildade. Blott mellan skulderbladet och öfverarm- 

 benet är en rörlig articulation ; de of riga benen i främre ex- 

 tremiteten äro förenade med hvarandra genom synchondros j 

 eller ungefär på samma sätt som kotorna i ryggraden. Ofver- 

 armbenet är kort, har ett halfsferiskt ledhufvud, saknar tuber- 

 culum minus, och har vid sin nedre ända 2: ne plattade ledytor 

 (för underarmens båda ben), syjj med hvarandra bilda en 

 trubbig vinkel. Underarmen år ofta längre än öf ver armen, 

 och dess båda ben ligga i samma plan , och armbågbenet har 

 vanligen ett tydligt ar mbågsut skott, Handlofven är ofta ofull- 

 ständigt förbenad, och handlofsbenens antal öf verstiger i allmän- 

 het icke fem eller sex. Icke sällan äro en del af dessa ben in- 

 bäddade i en fibröst-broskartad massa, så att de icke äro syn- 

 liga. Fingrar ne äro oftast fem, men stundom blott fyra, och 

 de längre af dessa — i allmänhet 2:dra—4:de — hafva flera 

 än tre (stundom 12 — IS) phalanger. Fingrarne äro omgifna 



