904 



[. Underordn. MYSTACOCETI, W. H. Flower. 

 Bardhvalar. 



Sakna permanenta tänder, och Jiqfva endast under foetala 

 tillståndet talrika rudimentära sådana, som äro inneslutna i 

 käkarne, och tidigt resor oeras. I stället för tänder hafva dé 

 på hvardera sidan af gommen å öfverkäken talrika transversella 

 rader af hornartade, snedt tillspetsade, och oliksidigt triangulära, 

 inuti fibrosa, och å inre kanten borstbärande skifvor eller barder. 

 Luktorganet är tydligt, ehuru jemför elsevis rudimentärt. 2:ne 

 yttre näsöppningar. — Craniet är symmetriskt. Hjessbenen 

 sammanstöta med hvar andra, men deras Öfre delar äro helt 

 och hållet eller nästan helt och hållet betäckta af nackbenets 

 öfre del. De periotiska benen äro långt skilda från hjem- 

 kaviteten. Ofverkäksbenen sträcka sig icke så långt tillbaka, att 

 de betäcka of vantill pannbenens orbitala utskott. Tårbenet är 

 litet, men skildt från okbenet. Underkäkens sidohälfter äro 

 utåt böjde, och framtill endast förenade genom fibrös väfnad. 

 samt hafva således der slädes ingen symphysis. 'Bröstbenet äv 

 litet och blott bestående af ett ben , samt endast forenadt meå 

 lista paret af ref benen. Bef benen äro utan hcemapopjhy ser, eller 

 ock med ytterst obetydliga rudimenter dertill. Inga af dem ar- 

 ticulera med kotornas kroppar, utan endast med deras sido- 

 utskott. 



Den för denna underordning mest utmärkande karakterer 

 hemtas , såsom namnet utvisar, från deras barder. Långs midter 

 af gommen å öfverkäken är en rygg, och på hvardera sidan a1 

 denne hafva barderna sitt läge, och tillhöra således endast der 

 öfre käken. Till ämnet äro de hornartade. Deras form är vexlande 

 hos olika grupper och slägten , och de förete äfven skiljaktighetei 

 hos olika arter. I allmänhet hafva de formen af mer eller mindre 

 tunna skifvor, som äro snedt triangulära, med triangelns bas fästad 

 vid gommen , med dess längre sida riktad snedt inåt och nedåt, 

 samt bärande talrika borst, och med dess kortare sida slät sami 

 riktad utåt. De äro således transversellt ställde på gommen, och 

 bilda en talrik mängd transversella rader, sträckande sig från nära 

 bakom öfverkäkens eller gommens främre spets till nära den 

 sednares bakerste del. Antalet af dessa transversella bardrader 

 eller barder är vexlande hos olika former. Hos nordhvalen (Ba- 



