905 



leena mysticetus) har Eschricht och Reinhardt 1 ) funnit 324, och 

 hos jättehvalen (Balcenoptera sibbaldii) har Malm 2 ) räknat 

 476, med inberäkning af de smärre outbildade, vid främre 

 och bakre ändarne af hvardera bardräckan. Hvarje bard eller 

 transversell rad består af flera, med kanterna förenade skifvor, 

 af hvilka den yttersta är den vida största och längsta, och kallas 

 marginalskifva , och de öfriga, som aftaga i längd och storlek 

 inåt, och innerst äro helt små, kallas biskifvor. Man har äfven 

 stundom kallat de yttersta skifvorna barder, och de inre bi- 

 barder. Biskifvornas antal är olika hos olika former, och under 

 tillväxten skola nya bildas vid bardradernes innerste delar, i samma 

 mån , som de yttre större sammansmälta med marginalskifvorna. 

 Uti en bard har man stundom räknat 20 biskifvor. De barder 

 äro i allmänhet de största, som hafva sitt läge i midten af 

 bardräckan, och de främsta och bakersta äro helt små och ofull- 

 ständiga, så att en del af dem blott visa sig såsom knippen af 

 borst på gommen. Dessa bilda ej heller några reguliera sam- 

 manhängande tvärrader. Vid bardräckornas främre ändar äro de 

 stundom närmade intill hvarandra, och stundom längre åtskilda. 

 Derigenom att barderna äro snedt triangulära, och triangelns 

 längsta sida är borstbärande och riktad snedt inåt och nedåt, och 

 der mellan båda bardräckorna är ett parti af gommen, som icke 

 bär barder, är munnens öfre hvalf långsåt starkt urhålkadt, i 

 hvilken urhålkning den stora och köttiga tungan passar. Då de 

 särskilta barderna i bardräckan äro ställda parallelt och tätt 

 intill hvarandra, bildar nämnda räcka ett tätt borstbeklädt fält. 

 Öppningarne mellan barderna äro emellertid tillräckligt stora, 

 för att släppa ut det vatten ; som mellan dem skall silas. I af- 

 seende på bardskifvornas struktur få vi nämna, att de förete 

 ett yttre tätt barklager, och ett inre af fina rör bildadt märg- 

 lager, från bvilket borsten vid deras inre och undre kanter utgå. 

 Enligt Owen, äro rören bildade af concentriska hornlameller. 

 Bardskifvans bas är ihålig, och i denna hålighet harbardpulpan 

 sitt läge på samma sätt, som tandpulpan i håligheten i tandens 

 bas. På den delen af gommen, der barderna hafva sitt läge, 

 egentligen motsvarande den tandbärande delen af öfverkäksbenen 



1) Om Nordhvalen (Balana Mysticetus L); K. Danske Vid. Selsk. Skr., 

 5:te Bsekke, naturv. og math. Afd. Bd. 5, pag. 515. 



2) Monogr. illustrée du Baleinoptére etc, pag. 35. 



58* 



