917 



nästan lika högt upp som det, och uti dess rätta läge, är denne 

 knöl riktad snedt inåt, och ledhufvudet snedt utåt. Underarmen 

 är betydligt längre än öfverarmen, ehuru den dock i jemförelse 

 med den hos fenhvalarne är kort och bred. Eadius är 2 f. 3 3 / 10 t. 

 ulna 2 f. 4 2 /io t. lång. Handlofven (carpus) har 5 ben, hvaraf 

 4. i den öfre raden, och 1 i den undre. Af de 5 fingrarne är 

 tummen rudimentär, och består blott af ett ben, som må anses 

 för ett metacarpalben. Pekfingret har 3, långfingret 4, ring- 

 fingret 3, och lillfingret 2 phalanger. Äfven långfingret är af 

 jemförelsevis ringa längd, och handen är kort och bred, i över- 

 ensstämmelse med fenans form. Längfingrets längd är 3 fot8V 2 

 tum. — Bäckenbenet, som företer 2:ne afdelningar: en främre 

 mindre, och en större bakre 1 ), samt på yttre sidan bär 2:ne 

 appendiculära ben, som man ansett motsvara lårben och sken- 

 ben, är temligen stort, samt hos ett individ af ungefär 46 fots 

 längd omkring 16 tum långt. Vid gränsen mellan båda afdel- 

 ningarne har det i öfre kanten en stor hnöl, och vid denne å 

 yttre sidan är det antagna lårbenet fästadt med senband och 

 med tydliga spår till ledsäck. Bäckenbenets främre afdelning är 

 nedåt böjd, samt trind, och den bakre bakåt hoptryckt. Båda 

 afdelningarne bilda med hvarandra en trubbig vinkel. Lårbenet 

 är upptill trindt, och nedtill hoptryckt samt bredare, och omkr. 

 8 tum långt. Det mycket mindre skenbenet är hoptryckt och 

 trubbigt tillspetsadt. Dessa ben tyckas vara ganska föränderliga 

 uti sin form. Gervais har af bildat dem 2 ) mycket afvikande från 

 den figur, som Eschricht & Keinhardt lemnat. Äfven W. H. 

 Feower 3 ) har hos en hona funnit dem något afvikande. Sanno- 

 likt är detta beroende dels af ålder, och dels af kön. 



Nordhvalen tillhör de nordliga delarne af norra Ishafvet, 

 hvarest den företager reguliera vandringar, som, åtminstone till 

 stor del, synas vara beroende af årstiden. Under midten af som- 

 maren håller den sig i Ishafvets nordligare delar, t. ex. i de 



1) Bäckenbenet , yttra Eschricht & Keinhardt , skulle , på grund af sin 

 form, kunna anses hafva delar motsvarande de 3:ne vanliga bäckenbenen, så att 

 knölen motsvarade höftbenet, den mindre främre afdelningen blygdbenet, 

 och den större bakre sittbenet, men de förkasta dock denna tydning, på 

 den grund att de vid dess förbening endast kunnat iakttaga ett förbenings- 

 centrum. 



2) Nouv. Arch. du Mus. d'hist. nat. T. 7, pl. 6, fig. 5. 



3) Anf. st. pag. 150, med figur, 



