Ml 



denna ringform på sidoutskotten å högra sidan af 6:te halskotan. 

 Allt detta ådagalägger, att sidoutskotten äfven å 3dje— 6: te 

 halskotorna blifva ringformiga hos gamla individer, men tillika 

 att det sist inträffar på 3:dje och 4:de af dessa kotor. A den 

 7:de halskotan hafva vi å ofvannämnda skelett funnit ett kort 

 spetsigt utskott såsom ett rudiment af parapophysen, och ett 

 dylikt rudiment hafva vi äfven iakttagit ä detta skelett på 1 :sta 

 och 2:dra bröstkotorna. Halskotorna äro i allmänhet skilda, 

 men stundom äro ett par sammanvuxna med neuralbågarne. 

 Enligt Eschricht och enligt hvad vi sjelfve erfarit äro hos Grön- 

 ländska exemplar 2:dra och 3:dje halskotorna ofta sålunda sam- 

 mansmälta, och Flower (anf. st.) har iakttagit en åy\ik samman- 

 smältning mellan 3:dje och 4:de halskotorna å ett vid England 

 erhållet individ. Hsemapophyserna eller hsemapophysialbågarne 

 under stjertkotorna äro 9—11. Ländkotorna och de främre stjert- 

 kotorna hafva kroppen temligen lång. — Hos lista paret ref- 

 ben har ingen dubbelhet blifvit iakttagen. Bröstbenet är kors- 

 formadt, med korsets axel längst. 



Extremiteterna: Skulderbladet är mycket bredt, sä att 

 dess längd innehålles ungefär 1 gånger i dess bredd. Acromion 

 är långt skild från proc. coracoideus, samt bildar en vanligen 

 mycket spetsig vinkel med den öfre delen af skulderbladets främre 

 kant. Strålbenet är märkbart bredare än armbågbenet. Carpal- 

 benen äro 3:ne i den närmare, och 2:ne i den aflägsnare raden. 

 Pekfingret (lista) har 4, långfingret 7, ringfingret 6, och lill- 

 fingret 3 phalanger A ). — Bäckenbenen äro små, och å dem hafva 

 inga spår till andra ben blifvit anträffade. De hafva sitt läge 

 under den lista haemapophysialbågen, och äro vid främre ändan 

 bredare 2 ). 



Ehuru vikhvalen ofta förekommer vid Norges vestra och 

 norra kuster, och der är allmänt känd under namn af Vaageqval 

 eller Vaagehval, har man dock högst få bevis på dess förekomst 

 vid någon Svensk kust, och häraf vill det synas, som den endast 

 undantagsvis går in i Kattegat. Prof. N.P. Angelin har uppgifvit 3 ), 



1) A. W. Malm har uppgifvit 1 phalang mera för hvarje ringer, men 

 detta kommer sig cleraf, att metacarpalbenen äfvenledes blifvit räknade så- 

 som phalanger (Hvaldjur i Sveriges Museer; K. Sv. Vet.Akad:s Handl., ny 

 följd, Bd. 9, N:o 2, pag. 44, tab, IV, fig. 32). 



2) Enligt Carte & Macalister (Philos. Transact. 1868, pag. 216); 

 och enligt Barkow (das Leben der Walle, pag. 8—9). 



3) Öfvers. af K. Vet.Akad:s Förh. 1867, pag. 81. 



