947 



korta och föga utstående, och de vinklar, som de bilda med 

 öfverkäksbenens kroppar, äro trubbige. Näsbenen äro långsträckta, 

 så att deras gemensamma bredd vid basen utgör ungefär 1 / 2 af 

 deras längd. Vid främre ändan äro de snedt afhuggna. De äro 

 ofvan något plattade, men framtill derstädes med en långsgående 

 låg köl å midten, och på hvardera sidan af denne grundt kon- 

 kava. Längden af den bakre delen af craniet, räknad från främre 

 kanten af basen af pannbenets orbitalutskott , innehålles något 

 mera än 1 1 / 2 gånger i längden af nosen, räknad från bugten i 

 bakre ändan af öfverkäksbenet. Underkäksbenen äro föga böjda, 

 och kronutskottet är lågt, och trubbigt triangulärt. 



Bålen: Halskotorna äro 7, bröstkotorna 13 — 14, länd- 

 kotorna 14, och stjertkotorna 21 = 55—56. Alla halskotorna äro 

 fria. Atlas har sidoutskotten sittande högt uppe , sneda och 

 korta och hoptryckta , så att deras höjd är större än deras längd. 

 A undre sidan har den baktill ett stort, tillspetsadt och bakåt 

 riktadt hypapophysialutskott, som passar in uti en' ledyta på 

 följande kotan. Endast epistropheus och den följande kotan hafva 

 ringformiga sidoutskott, men å äldre individer bilda sannolikt 

 åtminstone de närmast följande kotorna ringar, hvilka alltid 

 saknas å den 7:de *). Haemapophysialbågarne äro 14. Ref benen 

 äro spensliga, och till antalet 1 3—14 par. lista paret äro bredare 

 och tjockare än de andra, och vid öfre ändan 2-höfdadt. Bröst- 

 benet är korsformadt, med korsets longitudinella dimension kor- 

 tare än den transversella. 



Extremiteterna: Skulderbladet är mycket bredt, så att 

 dess bredd är nära dubbelt större än dess längd eller höjd. Det 

 är dock i förhållande till djurets storlek litet. Acromion är 

 långt skild från proc. coracoideus , samt divergerar starkt från 

 deune, så att den vinkel, som den bildar med öfre delen af 

 skulderbladets främre kant, är mycket spetsig. Fr oc. coracoideus 

 är icke hälften så lång, som acromion. Öfverarmbenet är jem- 



1) Hos den ofvan omnämnda, af Cope beskrifna, arten från N. Amerikas 

 östra kust, hade 2:dra, 3:dje och 4:de halskotorna ringformiga sidontskott. 

 j&ch hos en annan närstående art, Sibbaldius schlegelii Flower (Proceed. of 

 the Zool. Soc. of Lond. 1864, pag. 408) från Java, har Flower funnit 

 ringformiga sidoutskott å 2:dra— 5:te halskotorna. — A skelettet i Bergen 

 af här ifrågavarande art har endast epistropheus ringformiga sidoutskott, 

 men å ett skelett af den i Briissel från hafvet öster om Nord-Cap har* 

 enligt Flower och Van Beneden & Gervais, äfven den 3:dje halskotan 

 dylika utskott. 



