955 



fingrarna har det l:sta (motsvarande index) 2 — 3 phalanger, 2:dra 

 och 3:dje 5—6 D:o hvartdera, och det 4:de 3—4 D:o (natur- 

 ligtvis med frånräkning af metacarpalbenen). Det 2:dra fingret 

 är det längsta, men det är dock kortare än strålbenet, äfven då 

 metacarpalbenet inberäknas. Bäckenbenen, som äro trehörninga, 

 med de 2:ne hörnen, och isynnerhet det ena längre och smalare, 

 och med det ena afrundadt, bära på sin yttre sida en med fibrös 

 väfnad fästad rundad broskartad knöl, såsom antydning till ett 

 lårben. 



Ehuru denne hval icke är sällsynt vid Norges vestra kuster, 

 och enligt G. O. Sabs t. o. m. lär vara den allmännaste af alla 

 vid Lofoten, har man knappast något säkert bevis på dess före- 

 komst vid någon Svensk kust. A. W. Malm x ) uppgifver, att i 

 Lunds Universitets zoologiska museum förefinnes en "ryggkota" 

 af denna art, hvilken skall hafva kommit från Bohuslän, och 

 tillhört ett individ , som , enligt för handen varande anteckningar 

 i nämnda museum , skall hafva strandat i grannskapet af Ström- 

 stad derstädes omkring 1830. Uti de zoologiska museerna i 

 Christiania och Bergen i Norge förvaras skeletter af denne hval 

 af sådana individer, som strandat vid Norges södra och vestra 

 kuster, och både den och den föregående arten benämnes van- 

 ligen af kustboarne derstädes Sild-Qual eller SUdehval, enligt 

 hvad vi redan ofvan hafva anfört. Ett af dessa individer stran- 

 dade invid Christiania under Februari månad 1867, och hade 

 således passerat in genom Skagerrack. Den har åtminstone en 

 gång förirrat sig in uti Östersjön, emedan den af Kosenthal och 

 Hornschuch beskrifne 2 ) hval, som i April 1825 strandade vid 

 vestra kusten af ön Riigen, och som var omkring 45 fot lång, 

 och hade 61 kotor och 15 par ref ben, utan tvifvel tillhörde 

 denna arten, och såsom sådan också allmänt blifvit antagen. 

 Den tillhör norra delarne af Atlantiske Oceanen och norra Is- 

 hafvet, samt förekommer både i närheten af Europas och Norra 

 Amerikas kuster. Under sommaren håller den sig mera nord- 

 ligt, ehuru icke uteslutande i Ishafvet, och den förekommer då 

 ofta vid nordvestra (Lofoten) och norra kusterna af Norge. En^igt 

 Eschricht, tillbringar den icke vintren i hafvet vid Grönland, 



1; Hvaldjur i Sveriges Museer; K. Vet.Akad:s Handl. , ny följd, Bd. 9, 

 N:o 2, pag. 40. 



2) Epistola de Balcenopteris qnibusdam ventre sulcato distinctis. Gry- 

 phije. MDCCCXXV. 4:to. 



