959 



tan". II, fig. 8, uti af handlingen öfver "Hvaldjur i Sveriges 'museer" gifvit, 

 s}mes, då den jemföres med de nu anförda måtten ur hans "Monographie 

 illustrée", vara något afvikande deruti, att nosens sidokanter äro för litet 

 konvexe i ). Nosens ringa längd visar för öfrigt, att detta individ varit 

 mycket ungt , hvarför äfvenledes skelettets beskaffenhet i allmänhet talar 2 ). 

 — En annan osteologisk karakter, som vi , i öfverensstämmelse med de 

 åsigter, som Eschricht för länge sedan uttalat, ännu alltjemnt anse för 

 särdeles vigtig för bestämningen af nu ifrågavarande art , är benbyggnaden 

 i bröstfenan, hvarmed naturligtvis denna fenas yttre egendomliga form är 

 sammanbunden. Vi känna icke någon annan hval hos hvilken den har en 

 sådan form, och det synes oss derföre äfven af detta skäl fullt antagligt, 

 att Eschrichts Pterobalccna gigas, eller till dels Grönlän darnes Tunnolik-, 

 och Isländarnes Steypireyör, och äfven Ostendehvalen tillhöra en och samma art, 

 samt äro synonyma med Malms Balccnoptera Carolina, ehuru Beinhardt 

 är böjd för al^t anse Ostendehvalen såsom till arten skild. Då man jemför 

 Dubar's figurer öfver bröstfenan, såväl den öfver dess yttre byggnad som 

 den öfver dess benbyggnad , med dem som Malm gifvit å pl. 6, fig. A, och 

 pl. 17, så finner man en fullkomlig öfverensstämmelse dem emellan, med 

 undantag deraf att å Dubar's teckning phalangerna uti de 2:ne mellersta 

 fingrarna synas vara 6 i stället för 7, som de äro hos B. Carolina. Denna 

 skiljaktighet betyder dock ingenting , emedan en dylik variation icke sällan 

 förekommer; och dessutom har Eeinhardt upplyst, att dess afingrar hos den ' 

 af Eschricht afbildade bröstfenan af den Grönländske Tunnoliken äfven- 

 ledes blott hafva 6 phalanger (med undantag af metacarpalbenenj. Dubar 

 uppgifver uti beskrifningen för l:sta fingret 4, för det 2:dra 7, för det 3:dje 

 6, och för det 4:de 5 phalanger. Dessa uppgifter stå i strid med figuren 

 livad 2:dra ock 4:de fingrarna beträffar. Sedan man på sednare tiden er- 

 farit de af åldern beroende skiljaktigheter, som halskotornas sidoutskott äro 

 underkastade, och de individuella afvikelser, som l:sta parets refben ofta 

 förete, samt de vexlingar, som förefinnas uti antalet af bröstkotorna, så 

 hafva de flesta af de hinder, som ställa sig i vägen för Ostendehyalens 

 identificering, blifvit undanröjda. De andra hindern synas oss påtagligen 

 hafva sin grund i brister uti de befintliga beskrifningarna och afbildningarna 

 af denne hval, hvilka beskrifningar också derföre i åtskilliga delar stå i 

 strid med hvarandra. Ett af dessa sednare hindern är antalet 55 af ko- 

 torna. Då man emellertid jemför den af Dubar 3 ) å pl. 7 gifna figuren öf- 

 ver ryggraden med de å pl. 12 öfver stjertfenan, och dervid särskilt tager 



. 1) Vi hafva haft tillfälle att se en photographi öfver den uppstoppade 

 hvalen och dess skelett, sådane de exponerades i Stockholm 1866, och 

 denna photographi visar sidokanterne å nosen på craniet mera konvexe, än 

 hvad de äro på den omnämnda figuren. 



2) Ehuru Dubar's figurer öfver craniet af Ostendehvalen äro mycket 

 underhaltiga; visa dock de å pl. 1 & 2 ganska tydligen den för Balanoptera 

 sibbaldii karakteristiska formen af nosen. 



3) Ostéographie de la Baleine échouée å 1'est du port d'Ostende le 14 

 Novembre 1827. 



