966 



der den är känd under namn af Steypireydr. För öfrigt har den 

 äfven erhållits vid Grönland, samt en och annan gång vid ku- 

 sterna af England och Holland. 



IL Underordn. ODONTOCETI, W. H. Flower. 

 Tandhvalar. 



Ha/va permanenta tänder, som någon gång limma falla 

 bort; är o monophyodonta , och sakna barder. Luktorganet sak- 

 nas , eller är otydligt. Vanligen blott 1 yttre näsöppning. — 

 Craniet mer eller mindre osymmetriskt. Hjessbenen äro skilda 

 från hvarandra genom den öfre delen af nackbenet. De perio- 

 tiska benen gränsa till dels till hjernkaviteten. Öfverkäksbenen 

 sträcka sig tillbaka så långt, att de betäcka i mer eller mindre 

 grad pannbenens orbitala utskott. Tårbenet är vanligen sam- 

 mansmält med okbenet, och mera sällan stort och distinkt. 

 Underkäkens sidohälfter äro i allmänhet icke utåt böjda, och 

 framtill äro de förenade genom en mer eller mindre lång sym- 

 physis. Bröstbenet är mer eller mindre långt, och ursprungligen 

 bestående af åtminstone ett par skilda ben, samt förenadt med 

 flera än lista parets ref ben; och ref benen hafva tydliga hcema- 

 pophyser. En betydlig del af refbenen äro fästade både vid 

 kotornas kroppar och deras sidoutskott. 



Denna underordning har sin mest utmärkande karakter der- 

 uti, att de dithörande hvaldjnren sakna barder, och hafva i deras 

 ställe flera eller färre tänder, som icke äro underkastade öms- 

 ning. Dessa tänder äro i allmänhet af enkel form, med enkel 

 rot och krona, hvilken sednare är konisk eller trubbig, och 

 stundom hoptryckt. Ofta äro de af betydligt antal , och någon 

 gång äro de blott ett par stycken , som hafva sitt läge längst 

 fram i underkäken. 



Till denna underordning höra de flesta hvaldjuren, och nå- 

 got öfver 120 arter tillhörande densamma äro mer eller mindre 

 kända. Några få af dessa arter förekomma i floder. Med ytterst 

 få undantag, äro de af betydligt mindre storlek, än de af före- 

 gående underordning. Representanter af denna underordning 

 finnas i alla haf, och de äro särdeles talrika i de varma hafven. 

 De lefva företrädesvis af fiskar och Cephalopoder, och stundom 

 äfven af själdjur, och af sina egna anförvandter. 



