969 



Physeter macrocephalus, F. Cuvier: De 1'histoire naturelle des Cétacés, pag. 



286, pl. XIX, fig. 1—3. - Paris 1836. 

 ,, „ T. Beale: The Natural History of the Sperm Whale; In- 



troductory Eemavks, pag. 1. — London. 1839. 

 Catoäon macrocephalus , J. E. Gray: Catalogue of Seals and Whales in the 



British Museum, 2:d edit., pag. 202 — 1866. 

 Physeter macrocephahis, W. H. Flower: On the Osteology of the Cachalot 



or Sperm-Whale {Physeter macrocephalus); Transactions 



of the Zool. Soc. of London, vol. VI, part VI, pag. 309, 



pl. 55-61. - 1868. 



JBesJcr. Kaskeloten är den störste af alla tandh valarne, och 

 i detta afseende jemförlig med de större bardhvalarne. Den full- 

 vuxne lianens längd är omkring 60 fot eller möjligen något mera, 

 och Beale uppgifver dess största omkrets till 36—40 fot. Bröst- 

 fenorna, enligt densamme 6 fot långa, och 3 fot breda. Stjert- 

 fenan omkring 14 fot bred. Enligt Beale utgör honans kropps- 

 volum blott 7s a f hanens, ehuru hennes kroppslängd är större 

 än 7ö af hans. Något längre än 3 / 5 af kroppslängden bakom 

 nosspetsen är på ryggen en hoptryckt, pyramidal knöl ("kump") 

 i stället för ryggfena, och ungefär midt.öfver ögonen är en stor 

 konvexitet ("bunch"). Mellan den py ramidala knölen och stjert- 

 fenan äro der långs ryggkanten 2 — 3 mindre, rudimentära fenor 

 eller hoptryckte knölar. Hufvudet, som utgör ungefär 1 / 3 af 

 kroppslängden, är något hoptryckt, jemnhögt, och vid främre 

 ändan eller nosen nästan tvärt afhugget. På öfre kanten af 

 den afhuggne nosspetsen är ett upphöjdt parti, på toppen af 

 hvilket den aflånge näsborren, med form af ett /, har sitt läge 1 ). 

 Ögonen äro olika , och det venstra mindre än det högra. Den 

 framtill smale underkäken räcker på långt när icke till nos- 

 spetsen. På öfre sidan af nosen, och något åt höger är en stor 

 kavitet, som innehåller en oljaktig och under djurets lif flytande 

 massa, inbäddad uti fack, som äro bildade af fibrösa band, hvilka 

 äro förenade med hvarandra. Efter djurets död stelnar denna 

 massa, och utgör hvad man kallar spermaceti. En liknande 

 massa skall förefinnas äfven på ryggen, och på många andra 

 ställen på kroppen. Craniets öfre konkava sida tjenar till under- 

 lag för den, som finnes på hufvudet. Den tjocka och mjuka 

 massan, som för öfrigt bildar hufvudets öfre del, är genomträngd 

 af oljaktigt fett, och derföre af jemförelsevis obetydlig tyngd. 



1) J. B. S. Jackson: Dissection of a Spermaceti Whale and three other 

 Cetaceans; Boston Journal of Nat. Hist., vol. V, pag. 150. — 1845—1847. 



62* 



\ 



