970 



Ett litet stycke bakom ögonen är o de mycket små öronöppnin- 

 garne. Under hakan och strupen äro en del långsgående fåror. 

 Tändernas antal är något vexlande, samt ofta olika på olika 

 sidor af underkäken. A h vardera sidan af densamme är antalet 

 20—27, och olikheten i antalet mellan båda sidorna stiger stim- 

 dom till 3. De äro emot spetsen af en konisk form, med mer 

 eller mindre böjd spets, och hafva hos yngre en öppen, ofta 

 något hoptryckt bas; och hos äldre är spetsen mer eller mindre 

 afnött. De störstas längd är tum eller något mera. Enligt 

 Beale finnas stundom på öfverkäken några få rudimentära tän- 

 der, som icke genomtränga gommen. — Färgen är på öfre sidan 

 af kroppen, med inbegrepp af fenorna, svartaktig, och nedåt 

 kroppssidorna är den ljusare, gråsvart, och under kroppen silfver- 

 grå. Den är för öfrigt föränderlig, och är stundom ofvan ljusare, 

 och stundom är den skäckig. Fram på nosen är ofta ett grå- 

 aktigt fält x ). 



Skelettet. Craniet: Hos gamla och fullvuxna individer för- 

 håller sig craniets längd till längden af ryggraden som 60 å 67 

 förhåller sig till 100. Hos yngre individer är det mindre 2 ), Å 

 skelettet af ett icke alldeles fullvuxet individ, och med en längd 

 af omkr. 52 fot, var craniet omkr. 17 fot långt. Med stigande 

 ålder tilltager nosen i längd. Cranialbenen äro mycket osymme- 

 triska. Betraktadt ofvanifrån, är craniet baktill bredt och afrundadt, 

 med nackbenets ledknappar starkt utstående, och framåt jemnt 

 och starkt afsmalnande, och med spetsig nos. Nackbenets öfre 

 del, pann- och öfverkäksbenen samt det ena mellankäksbenet 

 bilda en verticalt uppstigande hög rygg, som är halfcirkelformig 

 och framåt konkav. Denne rygg begränsar baktill den fördjup- 

 ning, uti hvilken hufvudets stora feta öfre eller spermacetimassa 

 hvilar. Det ofvan omnämnda craniets bredd var, enligt Flower, 

 omkring 7 f. 47 2 t., och således mindre än r / 2 af dess längd. 

 Intet distinkt hj essben synes hvarken från sidan eller ofvanifrån. 

 Ett otydligt spår till det synes i den öfre delen af den lille 

 tinninggropen, men det är mycket tidigt sammansmält med 

 nackbenets öfre del. Fjällbenets okbensutskott är ej synnerligen 

 stort, samt står ej längre ut åt sidan än pannbenets orbital- 



1) I afseende på framställningen af djurets utseende hänvisa vi till 

 Jardine's Naturalists Library, Mammalia, Whales, pl. 8, å hvilken figur 

 likvisst bröstfenan är felaktigt afbildad. 



2) W. H. Flower : auf. st. pag. 314. 



