995 



Till denna underfamilj höra blott slägtena Monodon och 

 Delphinaptenis . 



Slägten: 



Delphinapterini. /"icke, med undantag af 1, 

 Utbildade och syn- 1 eller någon gång 2:ne 

 liga tänder före-jlånga och vridna, längst 

 finnas /fram i öfverkäken, och 



Imerend. blott hos hanen. 1. Monodon, Linné. 



[i båda käkarne 2. Delphinapterus, La Cepéde. 



I. Slägtet Monodon, Linné. 1758. 



Hanen vanligen blott med 1 stor och lång tand (stöttand), 

 som är belägen i det venstra öfverkäksbenet l ) , och är riktad 

 framåt, samt vriden åt venster, och om någon gång en 2:dra 

 sådan stor tand förefinnes, belägen i det högra öfverkäksbenet, 

 så är äfven den vriden åt venster. En liten outbildad tand 

 finnes merendels i den tillslutna alveolen i det högra öfverkäks- 

 benet hos honom 2 ). Honan har å hvarclera sidan af öfverkäken 

 framtill 1 liten tand, som merendels stannar i sin utveckling, 

 och icke blir synlig utom alveolen. Andra tänder falla tidigt 

 bort 3 ), och saknas sedermera. Hufvudet är framtill kullrigt, och 

 saknar tillspetsad nos, samt har liten mun.. Kroppen är tjock. 

 Bröslfenorna äro små, och ryggfena saknas. — Craniet är 

 mycket snedt, samt vridet åt venster.. Det öfverkäksbenet, som 

 bär den stora tanden , är störst. 



Med undantag af den egendomliga tandbildningen, över- 

 ensstämmer detta slägte mycket med det följande. Blott en art 

 af detsamma, tillhörande det norra polarhafvet, är känd. 



1) Enligt J. W. Clark (Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1871, pag. 

 43) sitter denna tand i öfverkäksbenet, och icke i mellankäksbenet , som 

 man stundom förut antagit. Mtjlder, Rapp och J. A. Wagner antaga äfven 

 dess läge i öfverkäksbenet. 



2) Af den af J. H. Blasius uti Naturgesch. der Säugeth. Deutschl. pag. 

 525 gifna figuren öfver ett cranium af narhvalen hafva vi en gång (Ofvers. 

 af de inom Skand. (Sverige och Norrige) anträffade hvalartade Däggdjur 

 (Cetacea) 1 afd. pag. 32) blifvit förledde tillit antagandet, att denna tand 

 är högervriden, då den sitter i det högra öfverkäksbenet. Vi hafva rättat 

 detta fel i den Engelska af Ray Society utgifna öfversättningen af denna 

 afhandling. 



3) J. E. Gray: Catal. of Seals and Whales etc, 2:d edit. , pag. 310. 



