998 



ihålighet en persistent pulpa. Dess alveolus , som är omkring 

 11 6 / 10 t. lång, sträcker sig något bakom sidoafsatsen af öfver- 

 käksbenet, eller ungefär till orhita. Då den är 9—10 fot lång, 

 är dess diameter vid basen, enligt Owen, omkr. 3 3 /io t. A det 

 nämnda skelettet i Lund är den från basen nära 6 fot lång J ). 

 Den outbildade tanden på den högra sidan af öfverkäken fram- 

 till är vanligen 7 1 / 2 t, lång , slät , och inuti solid , och således 

 utan persistent pulpa. Stundom har den spår till spiralryggar 

 vid spetsen. Dess alveol sluter sig vanligen framom dess spets. 

 Man känner nu åtminstone 11 — 12 cranier med 2:ne långa tän- 

 der, derigenom att äfven den i det högra öfverkäksbenet blifvit 

 fullständigt utvecklad. Vanligen äro de dock icke lika stora 2 ). 

 Hos honan finnes å hvardera sidan af öfverkäken framtill en 

 tand, som är omkr. 8 t. lång, samt förhåller sig på samma 

 sätt, som hanens högra outbildade tand 3 ). Någon gång skall 

 man hafva funnit en stöttand hos en hona, ehuru icke så lång 

 som hanens. 



Narhvalen är egentligen icke någon tillhörighet för vår 

 fauna. Den tillhör egentligen det nordligaste polarhafvet, eller 

 polarisens område , och är möjligen den nordligaste af alla hval- 

 djuren. Den visar sig endast under vintren vid Grönlands kuster, 

 men äfven då icke söder om 65:te nordl. breddgraden. Den skall , 

 enligt Mårtens och Parry, någon gång visa sig i grannskapet 

 af Spetsbergen, ehuru den der icke blifvit iakttagen under våra 

 Svenska expeditioner. Qvennerstedt 4 ) har emellertid sett honom 

 bland drifisen i grannskapet af ön Jan May en. Vid östra kusten 

 af Grönland skall den, enligt Scoresby, icke vara sällsynt.- Enl. 

 Pallas skall den förekomma vid Novaja Semlja och i hafvet norr 

 Sibirien. Ytterst sällan förirrar sig något individ till Norges 

 nordvestra eller norra kuster. S. Nilsson berättar 5 ), att omkr. 



1) Det lär vara denna tand, som gifvit anledning till fablerna om en- 

 hörningen. 



2) Enligt J. Eeinhardt (Ni Tavler til Oplysning af Hvaldy renes 

 Bygning, texten dertill, pag. 13; Vid. Selsk. Skr., 5 Rsekke, Bd. 9; före- 

 finnas 2 till 3 rudimentära öfverkäkständer bakom stöttanden. 



3) Enligt B. Brown skola dessa tänder hos honan sitta på inre sidan 

 af mellankäksbenen. Enligt Owen (Odontography, vol. I, pag. 348) äro äfven 

 de stora tändernas alveoler ursprungligen belägne i mellankäksbenen, eller 

 rättare vid dessas förening med öfverkäksbenen. 



4) Sv. Vet.Akadrs Handl. , ny följd, Bd. 7, N:o 3, pag. 29. 



5) Skand. Fauna, Däggdj. , 2,dra, uppl., pag. 621. 



