m 



1814 ett individ blef fångadt i Bindalsfjorden vid Helgeland i 

 Norge, och E. Collett har benäget meddelat oss, att man 1820 

 anträffade ett dödt i ndividaf den i Nsesbefjorden i Naesseby socken 

 i Östfinmarken. Dess tand var 1 1 / 2 famn lång. Någon gång har 

 den förirrat sig så långt ned som till nordvestra kusten af Tysk- 

 land, och tre eller fyra gånger har den blifvit iakttagen vid 

 Englands kuster. Den håller sig i flockar, och är således säll- 

 skaplig. Enligt Scoresby och R. Brown, lefver den företrädesvis 

 af Cephalopoder, men derjemte äfven af kräftdjur och fiskar, och 

 bland dessa t. o. m. af stora rockor. Den är snabb och liflig i 

 sina rörelser, och enligt R. Brown skall den begagna sin långa 

 tand dels såsom försvars- och dels såsom anfallsvapen vid de 

 strider, som äga rum mellan hanarne, men tanden kan äfven 

 vara tjenlig till underhållandet af öppna andhål uti isen. Detta 

 antages af Fabricius, och R. Brown anser det äfven möjligt. 



II. Slägtet Delphinapterus, La Cepéde. 1804. 

 (Hist. nat. des Cétacées, pag. XLI). 



Båda käkarne äro beväpnade med ett ringa antal (10 eller 

 färre å hvardera sidan) koniska, glesa, trubbiga och snart af- 

 nötta, samt med åren mer eller mindre aff allande tänder. Huf- 

 vudet är framtill kullrigt och rundadt, samt saknar tillspetsad nos, 

 och har endast öfver- och underläppen något litet framstående. 

 Kroppen är å midten tjock, och baktill emot den djupt inskurna 

 stjertfenan starkt hoptryckt. Bröstfenorna äro små, och ryggfena 

 saknas. — Craniet är visserligen snedl, men snedheten är 

 mindre än hos föregående slägte, och det högra Öfverkäksbenet 

 är å nosen ungefär lika stort som det venstra. Nosen är tern- 

 ligen bred och trubbig, ehuru starkt af smalnande framåt, och 

 med något inböjde sidokanter. Ansigtsregionen är hdlrig, och 

 dess öfre profilkontur är något böjd nedåt. Tandraden på 

 underkäken och underkäksbenens symphysis äro kortare än 

 dessa bens hal f va längd. 



Af detta slägte äro blott ett par arter kända; men Cope 1 ) 

 har velat urskilja 4 andra arter: Delphinapterus (Beluga) rhi~ 

 nodon, declivis , concreta och angustata, från Ishafvet norr om 



1) Proceed. of the Acad. of Nat. Sc. of Philad. 1865, pag. 278 ; ibm 

 1866, pag. 293; och ibm 1869, pag. 23 -31. 



64 



