1015 



nasalfältet är grunät konkavt. Ossa pterygoidea äro skilda, 

 men docJc nära intill livar andra. Plogbenet är knappt synligt 

 framtill på gommen. Af mellankäksbenen synes på densamme 

 längst framme blott en liten del. — Kotornas antal omkr. 60. 

 Alla halskotorna äro sammanvuxna, med undantag af den sista, 

 men suturen mellan 5:te oeli 6:te är nedtill mer eller mindre 

 tydlig. Stundom äro den 6:te och 7:de sammanvuxna med 

 neur altagg ar ne. 



Af detta slägte äro 10—12 arter, från både norra och mel- 

 lersta delarne af Atlantiske Oceanen, från den antarctiske Ocea- 

 nen, och från de nordliga och vestra delarne af Stille Oceanen, 

 mer eller mindre kände, enligt Gray och Cope. Till vår och 

 Europas fauna hörer sannolikt blott en art : 



1. Globicephalus melas (Traill). 



Grindehvalen. 



Delphinut melas, Traill : Nicholsons Journal, vol. 22, pag. 21. tab. 3. — 



1809. (Enligt F. Cuvier och J. E. Gray). 

 „ globiceps, G. Cuvier : Annales du Mus. d'hist. nat. T. XIX, pag. 



14, tab. I, fig. 2. — 1812. 

 ,. „ Idem: Kech. sur les oss. foss., 3:me éclit. T. V, 1, pag. 



285, pl. XXI, fig. 11-13 (craniet). - 1825. 

 Fhoccena globiceps, F. Cuvier: De 1'histoire nat des Cétacés, pag. 190, pl # 



13, fig. 2; pl. 14, fig. 1—3. - 1836. 

 Delphinus globiceps, H. Schlegel: Abhandl. aus d. Gebiete d. Zoologie u. 



vergl. Anatomie. lies Heft, pag. 33. — 1841. 

 „ ,, J- A. Wagner: Schrebers Säugthiere, fortges. 7:er Th. 



pag. 285, tab. 345, fig. 2-3. — 1846. 

 Globiocephalus Svineval, J. E. Gray: Zoology of the Voyage of Erebus & 



Terror, Mammalia, pag. 32. — 1846. 

 Delphinus globiceps, S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. , 



pag. 608. — 1847. 



Grampus melas, W. Lilljeborg: Öfvers. af de inom Skand. (Sverige och 



Norrige) antr. Hvalart. Däggdj. {Cetacea); Upsala Univ. 



Årsskr. 1861, pag. 23. — 1861. 

 Globiocephalus Svineval, J. E. Gray: Catalogue of Seals and Whales in the 



British Museum, 2:d edit, pag. 314 — 1866. 



A. W. Malm: Hvaldjur i Sveriges Mus. 1869; K. Sv. 



Vet.Akad:s Handl., ny följd, Bd 9, N:o 2, pag. 84. — 1871. 



Beskr. Kroppsformen är temligen smärt och långsträckt, 

 med största tjockleken, som utgör föga mera än hälften af 



65 



