1022 



Längd af den ena främre extremiteten från 



och med öfverarmbenet å ett skelett af 



13 fots och 1 tums (Danskt mått) längd, 



enligt Retnhaedt 1 fot 9Vi2 t. D. m. 



Oraniet: Det är af en stark byggnad, ehuru ej fullt så 

 starkt, som det af späckhuggaren. Nackbenets öfre del är kon- 

 vex , ehuru i midten nedtill något konkav, och der med en från 

 midten af nackhålet verticalt uppstigande låg rygg , som upptill 

 slutas i en mer eller mindre utstående konvexitet eller knöl. 

 Tinninggropen är stor, men baktill grund, och här förlängd bak- 

 åt, så att den icke har en rund, utan nästan ovalform, derige- 

 nom att nackekammens sidodel, som begränsar den, böjer sig 

 starkt bakåt. Plogbenet är något litet synligt å gommen framtill 

 emellan bakre delarne af mellankäksbenen , ehuru det ligger 

 högre upp än öfverkäksbenens undre sida. Ossa pterygoidea nästan 

 beröra hvarandra. Näsbenen äro föga eller icke högre än det bakom 

 dem varande partiet af pannbenen , och de äro långt skilda från 

 nackekammen. Craniet företer en betydlig snedhet eller vridning 

 åt venster. De på högra sidan varande mellankäks-, öfverkäks- 

 och näsben äro större än de på den venstra, och det högra 

 mellankäksbenet, och stundom äfven det venstra, berör ena näs- 

 benet. Framom näsöppningarne äro endast ett par små delar af 

 öfverkäksbenen blottade. Prsenasalfältet är mycket grundt kon- 

 kavt långs midten , men baktill är det å sidorna konvext , samt 

 icke utåt begränsadt af någon uppstående kant på mellan- 

 käksbenen. Hvartdera mellankäksbenet är midt för afsatsen å 

 öfverkäksbenet vid nosens bas ej 1 1 / 2 gånger bredare än den 

 delen af öfverkäksbenet, som derstädes är utanför detsamma. 

 Mellankäksbenen äro jemnbreda tills nära nosspetsen, och med 

 yttre kanterne nästan räte, med undantag af en föga märkbar 

 bugt vid nosens bas. Underkäken är stark och tung, och höjer 

 sig starkt bakåt samt har den undre kanten nästan rät. Tand- 

 raden upptager ungefär hälften af underkäkens längd. 



Balen: Kotornas antal är, enligt Reinhardt: 7 halskotor, 

 10 bröstkotor, 10 ländkotor, och 23 stjertkotor, = 50 kotor J ). 

 Af halskotorna äro stundom alla sammanvuxna med kropparne, 

 och stundom är den sista fri. A det här befintliga skelettet är 



1) Å härvarande skelett öfverensstämmer bröst- och ländkotornas antal 

 härmed. — A. W. Malm har a ett individ funnit 11 bröstkotor. 



