1035 



BesJcr. Om denne arts yttre karakterer känner man ännu 

 föga, men hvad man erfarit, tyckes utvisa , att den i det närmaste 

 öfverensstämmer med föregående art. De cranier af äldre indi- 

 vider , som man erhållit , utvisa , att den ernår samma storlek 

 som den. En mindre, af H. C. Muller meddelad, teckning af den, 

 som J. Eeinhardt å anf. st. i "Eecent Memoirs" offentliggjort, 

 antyder en betydligare tjocklek, och en t. o. m. högre och smalare 

 ryggfena än hos föregående ; och Muller har uppgifvit, att denna 

 fenas höjd är 5 fot 3 tum, Danskt mått, som är något drygare 

 än vårt verkmått. Med undantag af den anförde hvite bugten 

 bakom bröstfenorna, tyckes dess färgteckning likna den hos 

 föregående. 



Ett uti Köpenhamns Universitets zoolog, museum förvaradt 

 skelett af en ung hona från Färöarne är 12 2 / 3 fot långt, och 

 har, enligt Eschricht, 53 kotor i ryggraden, och deraf 11 bröst- 

 kotor och 11 ländkotor. Dess cranium är 2 fot 7 9 / 10 tum långt, 

 och 1 f. 5 9 / 10 t. bredt. Ett annat cranium derstädes hafva vi 

 funnit vara 3 f. 8 t. långt, och 2 f . 3 t. bredt. Längden af dess 

 nos är 1 f. 8 t. , och bredden af densamme vid basen 1 f . It., 

 och å midten nära 1 fot. Tänderna å detta cranium äro 11 å 

 hvardera sidan i båda käkarne. A det andra mindre craniet af 

 skelettet äro de 13 å hvardera sidan uppe och nere, med un- 

 dantag af högra sidan nere, der de äro 12, samt utom de 

 mycket små längst fram i käkarne. 



Enligt Eeinhardt (anf. st.) lopp en liten skara af 9 indivi- 

 der af denne art i Januari 1858 på stranden i Kollefjorden på 

 Strömö, en af Färöarne. I magen på en af dem funnos lem- 

 ningar af själar, samt barder af Bdlcenoptera rostrata. Enligt 

 A. W. Malm (anf. st.) förvaras i Göteborgs museum ett från 

 Lysekil i Bohuslän erhållet cranium af denne art. Ett numera i 

 Lunds Universitets zool. museum befintligt, och uti en torfmosse 

 vid Ormatofta i trakten af Christianstad i Skåne funnet, något 

 ofullständigt cranium har af Malm blifvit närmare undersökt 

 samt hänfördt till nu ifrågavarande art, på hvars förekomst vid 

 våra kuster man således har 2:ne bevis, ehuru den ena före- 

 komsten går tillbaka till en långt aflägsen tidsperiod. Sannolikt 

 förekommer den icke sällan vid Norges vestra kust, och hanens 

 mycket höga ryggfena gör det nästan troligt, att det är denne 

 arten som afses med benämningen Stour- Vagn eller Stour-Hyn- 

 ning. Vid Färöarne skall den vara känd under namn af Bov- 



