1040 



emellan; och baktill är det högra mellankäksbenet bredare, och ' 

 räcker längre tillbaka än det venstra, och detta sednare berör 

 knappt eller icke näsbenet. Af dessa sednare ben är det högra j 

 större än det venstra. Det triangulära pr aenasal fältet är framåt 

 grundt konkavt. Ossa pterygoidea beröra hvarandra ett långt i 

 stycke, och deras bakre kanter bilda en jemn, temligen grund j 

 bugt. Plogbenet är blott synligt på ett ställe å gommen, och I 

 detta ställe är nära 3 3 /io t. framom den vinkel, som gombenen | 

 bilda med hvarandra. Mellankäksbenen sträcka sig långt tillbaka 1 

 på gommen, och omfatta der med sina bakre ändar plogbenet. I 

 Nosen är hos den gamle hanen bredare än hos honan, ochmellan- 

 käksbenens öfre profilkontur å densamme är hos honom bugtig, 

 och nosspetsen äfvensom spetsen af underkäken något uppåt böjd. 

 — De unga hafva nosen å craniet mycket kortare, och dess längd 

 betydligt kortare än hälften af craniets D:o. 



Bålen: A ett skelett i Köpenhamns Universitets zoolog, 

 museum hafva vi räknat 12 bröstkotor, 17 ländkotor, och 28 

 stjertkotor, och således, med tillägg af 7 halskotor, inalles 64 

 kotor; samt 22 haemapophysialbågar. Af halskotorna äro, enligt 

 Gray, blott de 2:ne främsta sammanvuxna, och de andra fria. 

 Bröstbenet å det nämnda skelettet bestod af 3:ne leder, och costce 

 verce voro 5 par, och dessutom tycktes de 2:ne följande paren 

 hafva varit fästade med sina sternaldelar (haemapophyser) vid 

 en broskartad förlängning af bröstbenet. 



Tänderna äro till antalet vexlande mellan 21 och 25 å 

 hvardera sidan af öfverkäken, och 20 och 24 å D:o D:o af den 

 undre. De äro temligen stora och grofva, och derföre fåtaliga i 

 jemförelse med dem af de andra underslägtena. Hos äldre indi- 

 vider äro de trubbiga och afnötta. Enligt Gray skola de hos 

 mycket gamla falla ut, åtminstone till en del. Deras diameter 

 stiger till omkring 3 /io ^ um - 



Denna delfin är öfver allt sällsynt, och har endast högst få 

 gånger erhållits vid våra kuster. Det ofvan beskrifna craniet i 

 Lunds Universitets zool. museum har, enligt hvad vi redan an- 

 fört, erhållits från Bohuslän, och utvisar således, att den der- 

 städes någon gång förekommer. Yi hafva haft tillfälle att se 

 ett i zoologiska Riksmuseum i Stockholm förvaradt fullstän- 

 digt cranium, utan angifven local, men som sannolikt är från 

 Bohuslän. Ett i Marklinska samlingen i Upsala befintligt cranium 



