1043 



Beshr. Sannolikt är hanen något större än honan. En 

 "utbildad, om än ej fullvuxen" hane hade, enligt Malm, kropps- 

 längden 9 fot 4 tum. En hona hade, enligt Brightwell, kropps" 

 längden 8 f. 2 t. Eng. m. Ett i härvarande Universitets zoolo- 

 giska museum förvaradt skelett af en drägtig hona var 7 f . 6 

 6 /i 0 t. långt, då det nyligen var uppsatt; och denna hona har 

 derföre antagligen varit af ungefär samma längd som den af 

 Brightwell beskrifna. Denna sednare var å tjockaste stället 4 

 f. 10 t. Eng. m. i omkrets. Längden af bröstfenorna var 15 

 t.; höjden af ryggfenan 10 t. och längden af dess bas 11 l / 2 1. ; 

 och bredden af stjertfenan 22 t. Afståndet mellan nosspetsen 

 och bröstfenorna var 20 t., och detsamma mellan nosspetsen och 

 lyggfenan 41 t. 



Kroppsformen är enligt dessa mått såväl som den af Van 

 Beneden gifne figuren temligen smärt. Ungen är deremot en- 

 ligt den af C. Sundevall gifne figuren tjock och undersätsig. 

 Afståndet mellan nosens bakre gräns och nosspetsen är något 

 mindre än detsamma mellan förra stället och ögat. Den undre 

 käken räcker något litet framom den öfre. Ögonen hafva sitt 

 läge nära ofvan och bakom munvinklarne, och ryggfenan är be- 

 lägen något litet framom kroppens midt, och den har spetsen 

 starkt bakåt böjd. Bröstfenorna äro tillspetsade, och konvexa i 

 den främre och konkava i den bakre kanten. Framom stjertfe- 

 nan är kroppen starkt hoptryckt, och omkring 8 tum framom 

 den är den, enligt Van Beneden omkr. 8—9 t. hög. — Färgen 

 sj^nes vara något föränderlig. Enligt Brightwell var den å den 

 af honom beskrifna honan på nosen, på öfverläppen baköfver mun- 

 vinklarne och under ögonen, på underkäken och undre kropps- 

 sidan till ett stycke bakom ryggfenan gulhvit, på några ställen 

 stötande i kalkhvitt; och för öfrigt äfvensom pä fenorna svart, 

 med anstrykning af purpur. Enligt Van Beneden voro de båda 

 af honom beskrifna honorna gulhvita på nosen, och af en ly- 

 sande hvit färg på undre kroppssidan, hvilken färg äfven omgaf 

 ögonen. Hufvudet ofvan, ryggen, ryggfenan, basen af stjerten, 

 sidorna af kroppen ned till midten, stjertfenan och en stor del 

 af bröstfenorna voro af den vackraste svarte färg. På hvardera 

 sidan af framryggen, från trakten ofvan ögat till bakom basen 

 af ryggfenan var en parallelt med ryggraden gående hvitaktig 



1) Den bäste figuren öfver sjelfva djuret synes vara den af Van Bene- 

 den å anf. st. pl. I, fig. 1 lemnade. 



