1051 



Underslägtet Delphinus, Linné. 



Noseu ä djuret är lång, spetsig och nedtryckt, och baktill begränsad af 

 en tydlig afsats. Ryggfenan är temligen hög, och belägen ungefär på 

 midten af kroppslängden. — A craniet är nosen omkr. -V/ 2 — 2 gånger längre 

 än den öfrige delen af detsamma, och å hvardera sidan af den bakre delen 

 af dess gom är en djup långsgående grop. Mellankäksbenen äro å nosens 

 öfre sida starkt uppstående. Pramasalfältet är konkavt. Kotornas antal är 

 60—70. — Tänderna äro små, och deras antal är 44 — 70 å hvardera sidan 

 af båda käkarne. 



Till detta underslägte böra, enligt J. E. Gray 10 arter 

 från Atlantiske, Indiske och Stille Oceanerne. En art tillhör 

 Europas och vår fauna. 



4. Delphinus delphis, Linné. 

 Springaren. 



Kroppen of van, nosen och fenorna svarta eller svartak- 

 tiga, kroppssidorna gråaktiga, och undre kroppssidan hvit. 

 Nosens längd omkring 4 tum. — Å craniet är nosen ungef. 

 1 V 2 gånger längre än den öfrige delen af detsamma , och dess 

 bredd vid basen innehålles ungefär eller nära 3:ne gånger i 

 dess längd. De båda groparne eller rännorna å gommens 

 bakre del sträcka sig ungefär till 2 / 3 af tandradernas längd. 

 Alla halskotorna äro sammanvuxna. — Tänderna äro omkring 

 44—50 å hvardera sidan, och de längst fram i käkarne be- 

 lägna äro mycket små. 



Belphinus Delphis, Linné: Systema natur», edit. XILma, T. I, pag. 108. 



- 1766. 



„ „ G. Cuvier: Kech. sur les Oss. foss. 3:me édit. T. V, 1, 



pag. 275 & 303; pl. XXI, fig. 9 & 10; pl. XXIII, %. 



18, 22, 25—32. - 1825. 

 ,, „ F. Cuvier: De FHistoirc nat. des Cétacés, pag. 123, 



pl. 9, fig. 4 & 5. - 1836. 

 „ „ J. E. Gray: Zoology of the Voy. of Erebus & Terror, 



Mammalia, pag. 40. — 1846. 

 „ „ J. A. Wagner: Schrebers Säugth. 7:er Th. pag. 329. — 



1846. 



„ „ S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdj. 2:dra uppl. pag. 591. 



— 1847. 



1) Supplement to the Catalogue of Seals and Whales in the Brit. Mus. 

 pag. 68-69. 



