47 



heden af moderplanten) - har fnokken hos mange andre en 

 langt væsentligere betydning: den nemlig at skulle tjene som 

 frugtspredningsapparat i særlig forstand. Når således skal- 

 frugten hos Bidens udstyres med en fnok, der fungerer som 

 hæfteapparat, forbinder naturen hermed tillige den hensigt, at 

 frugten derved skal få lejlighed til at kunne blive slæbt vidt 

 omkring. Hos adskillige kurvblomster, hvis fnok er et lølte- 

 apparat (Girsium, Silybum, Carduus o. fl.), tjener den tillige 

 som flyveapparat (egentlig faldskerm). 



Hos næsten alle kurvblomster med hårformig fnok og 

 enkelte med ferformig fnok er denne væsentlig kun et flyve- 

 apparat. 



Hvad udfordres der af et godt flyveapparat? 



Den modstand — tyngden —, der skal overvindes, er 

 dels virksom i skalfrugten (ballasten), dels i selve flyveappa- 

 ratet. Jo mere spinkel, let, luftig en bygning den enkelte 

 fnokstråle har, og jo større overflade den af samtlige fnok- 

 stråler dannede faldskerm frembyder i forhold til totalvægten, 

 desto bedre er flyveapparatet. Hvis luften altid var rolig, 

 vilde selvfølgelig enhver faldskerm — den være nok så hen- 

 sigtsmæssig bygget — synke til jorden med sin byrde; men 

 luften er så at sige altid i bevægelse. Selv den svageste 

 luftning formår at løfte et dun, — men ligeså let en for- 

 trinlig bygget faldskerm. 



Hos Cirsium arverne er skalfrugtens flyveevne kun jævn 

 god, fordi flyveapparatet er bygget ligesom af altfor kraftigt 

 tømmer. Den luftning, der skal føre frøet bort til nogen be- 

 tydelig afstand fra moderplanten, må derfor være temmelig 

 kraftig. Det samme er tilfældet med enhver anden slægt 

 i tidselgruppen, hvis skalfrugt da overhoved har flyveevne; 

 bedst flyveevne har skalfrugterne hos Carduus; klodset og 

 tungt er flyveapparatet hos Silybum, hvis frugter derfor i al- 

 mindelighed plumper ned i kort afstand fra moderplanten. 

 Endnu slettere er flyveevnen hos Serratula, Onopordon, Ctn- 

 taurea, Cnicus o. fl. Jo slettere »flyveapparat«, jo tykkere 

 vægge har fnokkens celler (undtagen karbundtets). Ved at gå 



