51 



svinder (liypothesens rigtighed forudsat). Fra et biologisk 

 synspunkt set har fnokken netop hos slægten Cineraria nået 

 sin højeste fuldkommenhed. 



4. 



Det ligger udenfor denne afhandlings plan at give andet 

 eller mere end netop det, der er nødvendigt til at sætte fnok- 

 kens forskellige anatomiske bygning og udvikling i det rette 

 lys. Jeg skal derfor heller ikke her indlade mig nøjere på 

 at vise, hvor stor (og dog forskellig) betydning fnokken kan 

 have for arten eller slægten i tilværelseskampen (sammenstil 

 f. ex. Cirsium, Silybum, Tussilago, Cineraria). 



Ligeså lidt kan jeg her indlade mig på at vise, hvor- 

 ledes fnokkens udvikling ofte står i nær forbindelse med ar- 

 tens eller slægtens locale forekomst (således findes f. ex. 

 kurvblomster med hindeagtig fnok næsten altid på åbne steder, 

 på græsmarker, ved vejkanter osv.). 



Endelig burde jeg heller ikke indlade mig på at vise, 

 hvilken betydning fnokkens bygning og udvikling kan og må 

 have for slægt-grupperingen indenfor kurvblomsternes 

 familie. Dog skal jeg her, at den pg. 33 — 35 givne oversigt 

 over den forskellige udvikling af fnokken hos de forskellige 

 slægter ikke skal blive misforstået, bemærke følgende : 



I almindelighed — undtagelser gives selvfølgelig — kan 

 det siges, at, når vi hos en kurvblomst kender fnokken 

 — undertiden endog blot et enkelt forhold ved fnokken — , 

 kan vi deraf slutte os til blomsterlejets, kurvdækkets og 

 avnernes forhold. Fnokken er så at sige nøglen til forståelsen 

 af kurvblomsterne. 



For at tage et exempel : Hvis vi hos en kurvblomst blot 

 kender det ene forhold ved fnokken, at hver fnokstråle bærer 

 1 — flere kraftige hårdannelser (exemp. Sonchus), kan vi om 

 samme plante i almindelighed også' slutte følgende : a) i fnok- 

 ken er endophyllets udvikling svag; — intet karbundet; alle 

 celler tyndvæggede; b) blomsterlejet er ikke synderlig ud- 

 videt; c) avnerne er svage, hårformige eller nul; d) kurv- 



4* 



