59 



2. Indre topcelle, der er en topcelle af 1ste grad, danner 

 bægerbladets pierom. Ydre topcelle, der er en topcelle 

 af 5te grad, danner bægerbladets dermatogen. 



3. I de kraftigere fnokformer vil det af det apicale væxt- 

 punkt udskilte væv udvikle sig lateralt; dette sker ved 

 en regelmæssig randlinie, dannet af a) en indre række 

 randceller af 1ste grad (pierom) og b) en ydre række 

 randceller af 3die grad (dermatogen). 



4. I de kraftigere fnokformer uddannes pleromet ved inter- 

 calær væxt (dels tangentiale, dels radiale delinger) til 

 a) 1 karbundt og 2) et omgivende grundvæv. I de 

 svagere fnokformer udebliver pleromets secundære de- 

 linger fuldstændig. 



5. Den forskel, der er mellem et bægerblad, udviklet ved 

 1 eneste topcelle, og et bægerblad, udviklet ved en ydre 

 og en indre topcelle, udjævnes ved den mest gradvise 

 overgang; disse overgange kommer istand på følgende 

 måde: indre topcelle standser i væxten før ydre top- 

 celle, der fortsætter væxten selvstændig; denne reduction 

 af bægerbladets endophyl (pierom) tiltager gradvis gen- 

 nem forskellige slægter lige ned til Cineraria, hvor en- 

 dophyllet (og altså tillige indre topcelle) fuldstændig e 

 forsvundet. 



6. Idet indre topcelle standser i væxten før ydre topcelle, 

 går denne over fra 5te grad til 4de grad; men samme 

 indre topcelle kan endnu under den videre væxt slå 

 over til 3die, derpå til 2den, ja undertiden tilsidst til 

 1ste grad. Samme topcelle kan altså gennemløbe i 

 streng følgeorden alle de mulige topcellegrader , eller 

 med andre ord: samme blads væxtpunkt (oprindelig elan- 

 net af en indre topcelle af 1ste grad og en ydre top- 

 celle af 5te grad) kan efterhånden antage 5 forskellige 

 udviklingsformer, gående over fra højere til lavere form. 



7. Ganske på samme måde kan randlinien gå over fra 

 højere til lavere udviklingsform, en overgang der be- 



