69 



radialt. Periblem mangler aldeles. Bladets væxtspidse for- 

 andrer imidlertid form lidt efter lidt og løber tilsidst ud i en 

 hårformig spids. Mens det har været mig umuligt at afgøre, 

 om væxtspidsens 2 elementer virkelig i begyndelsen udvikles 

 hver ved sin topcelle, volder dette spørgsmåls besvarelse ingen 

 vanskelighed på bladets sidste udviklingsstadier, efterdi såvel 

 tversnit som længdesnit som en umiddelbar betragtning af 

 cellernes anordning ikke lader os i tvivl om, at pleromet til- 

 sidst løber ud i enkelt cellerække, udviklet ved en topcelle 

 af 1ste grad , mens dermatogenet samtidig udvikles ved en 

 ydre topcelle af 5te grad. Pleromet standser imidlertid i 

 væxten noget før dermatogenet, hvis topcelle slår over til 4de 

 grad for endnu undertiden at slå over til 3die eller lavere grad. 



Randvæxt: Det af bladets apicale væxtpunkt udskilte 

 væv (formeret ende! ved intercalær væxt) udvikles lateralt 

 — kun ikke i bladets øverste spidse — ved en randlinie. 

 Tversnit gjennem denne viser os på bladets forskellige ud- 

 viklingsstadier og på forskellige højder af det samme blad 

 det samme billede, fremstillet i den skematiske figur 46. Rand- 

 linien dannes nemlig af to elementer a) en indre række rand- 

 celler af 2den grad (fig. 46 t «>, pierom ) og en ydre række 

 randceller af 3die grad (fig. 46 ti, dermatogen). Dog må jeg 

 bemærke, at mod slutningen af randvæxten går sædvanlig 

 pleromets randcelle over fra 2den grad til 1ste grad (overgang 

 fra fig. 46 til fig. 45). 



Inter calœvvœxt: Vi skal følge den videre udvikling af 

 bladpladens pierom og dermatogen: Pleromet udskiltes af 

 randlinien som en solid celleflade, dannet (undtagen i bladets 

 yderste rand) af 2 lag celler. Det øverste af disse forbliver 

 altid udelt o: deler sig alene ved radiale cellevægge. Det 

 nederste derimod spalter sig meget snart ved tangentiale 

 celledelinger i 2 cellelag (hist og her kan de tangentiale de- 

 linger udeblive) ; denne kløvning af det oprindelige cellelag i 

 to skrider frem indenfra udad o : følger randvæxtens retning 

 (alene i bladets yderste rand udebliver den). Vi finder nu 

 bladpladens pierom — vi ser bestandig bor! fra bladets mediane 



