25 



I 35 c 



; 95 



en topcelle — som beskrevet hos Sonchus (fig. 35 a er et tver- 

 snit af en kraftig fnokstråles basaldel hos Taraxacum palu- 

 stre; b = tversnit et kort stykke ovenfor basis; c, d, e = 

 tversnit af den terminale hårdannelse hos Tar. pal. på for- 

 skellige højder). Sekundære delinger i det indre bladvæv 

 forekommer aldrig. Men i de svagere fnokstråler hos Tarax- 

 acum og Lactuca, og i alle fnokstråler — selv de kraftigste — 

 hos Cineraria er endophyllet — nul (fig. 36 a, b og c er 

 tversnit af meget kraftige fnokstråler hos Cineraria palustris 

 helt nede ved fnokkens grund; d, e, f og g er videre tver- 

 snit af den terminale hårdan. ført i forskellige højder). Mel- 

 lem den kraftigste og den svageste udvikling af det indre 

 bladvæv gives der alle 



mulige overgange. Der- ^ & ^6 c 



for selv her møder os den QtO ^52? 

 samme udviklingstanke , 

 som åbenbarede sig i ud- 



cL 



viklingen af fnokken hos /^T ^ ^ 



Cirsium arvense. Betragt (xj (9 

 engang fig. 15 ; lad os 

 her tænke os endophyllet 

 standse i udviklingen på 



det stadium, figuren fremstiller, mens dermatogenet fortsætter 

 væxten, og vi ser udvikle sig en fnokstråle lig mange fnok- 

 stråler hos Lactuca og Taraxacum. I fnokken hos Cineraria 

 er endophyllets udvikling absolut - nul, o: det mangler; og 



