12 



blomstens centrale axe — vise os et billede som fig. 17 , 

 mens et længdesnit, ført lodret på retningen mod blomstens 

 centrale axe, giver et billede som fig. 16. Videre om de 

 secundære celledelinger ved verticale vægge i den sig udvik- 

 lende fnok har jeg udførlig talt foran. Også secundære celle- 

 delinger ved horizontale vægge optræder her, men mere spar- 

 somt. (Videre om de secundære delinger i almindelighed se 

 afsnit II). 



Når fnokkens længdevæxt bliver svagere, varer det læn- 

 gere tid, inden den af initialcellen affødte celle deler sig ved 

 verticale vægge; der findes da umiddelbart under initialcellen 

 en række udelte celler. Sandsynligt er det, at det indre væv 

 i den færdig dannede fnoks spidse består af en enkelt celle- 

 række (dog kun efter tversnit at dømme!). 



Mens nu således en enkelt af stængelens periblemceller 

 bliver modercelle til alt det indre fnokvæv, vil den del af 

 stængelens dermatogen, der ligger umiddelbart over hin peri- 

 blemcelle , udvikle sig til fnokkens overhud, idet selvfølgelig 

 de to forskellige vævs udvikling holder nøje skridt med hin- 

 anden. Det er vel i sig selv indlysende, at fnokkens indre 

 væv kun kan udvide sig i en vis retning, når samtidig det 

 ydre væv udvider sig i samme retning. Da nu det indre vævs 

 væxt er absolut apical, må det ydre vævs væxt også være absolut 

 apical. I virkeligheden udvikler fnokkens overhud sig også 

 ved en enkelt topstillet celle (fig. 1.5 og 16 d). Denne har 

 form som en nogenlunde regelmæssig 4-sidig pyramide, hvis 

 nedadvendte spids er afstumpet ved et horizontalt plan , og 

 hvis opadvendte grundflade er mer eller mindre udhvælvet 

 (sfærisk) ; forøvrig skifter den under udviklingen noget form, 

 idet den efterhånden bliver mere høj og smal, mens samtidig 

 grundfladens udhvælving bliver mere skarpvinklet. Længde- 

 snit gennem ganske unge kegleformede fnokstråler (fig. 15 og 

 16) viser os følgende : a) hver ny optrædende væg deler top- 

 cellen i to celler, en større og en mindre, sidestillet (segment- 

 celle); den større fungerer videre som topcelle ; b) hver ny i 

 topcellen optrædende væg er tilnærmelsesvis paralel med en 



