smalle, uregelmæssig stillede celler deler sig både 

 radialt og tangentiale Cellevæggene forbliver altid 

 tynde og uden intercellularrum og porekanaler. 



2. Fnokken er under udviklingen altid yngst i spidsen o : 

 besidder et apicalt væxtpunkt, 



3. Det ydre væv (overhud) har en selvstændig herkomst, 

 mens derimod de to indre vævformer (grundvæv og kar- 

 bundt) har fælles oprindelse : udvikles begge af 1 eneste 

 celle. 



4. De celledelinger, der betinger fnokkens tykkelsevæxt, har 

 en ved visse regler bestemt følgeorden. 



5. Sondringen mellem det formentlige grundvæv og karbundt 

 begynder ved fnokkens basis og stiger derfra opad uden 

 nogensinde at nå spidsen. 



2. 



a. Det unge blomsteraniæg hæver sig på receptaculum 

 som en halvkugleformig knude , der efterhånden højner sig. 

 Det meristem, der i særlig grad er virksomt under denne 

 blomsteranlægets første væxt, er beliggende i den øverste 

 del af det unge blomsteranlæg, grupperet omkring dets cen- 

 trale axe. Når tilsidst blomsteranlæget har nået sin nor- 

 merede højde, ophører det virksomme cellevæv (initialcellerne) 

 med sin virksomhed; men samtidig begynder nye, livlige 

 celledelinger på et helt andet sted — nemlig ved periferien. 

 Om disse nye livlige delinger først begynder på visse bestemte 

 steder (f. ex. der, hvor senere de 5 kronblade dannes) , kan 

 jeg intet oplyse om ; men i ethvert fald findes der i det unge 

 blomsteranlæg tilsidst en hel ringförmig, periferisk zone, hvis 

 celler deler sig livlig og uregelmæssig ved vægge, stillede på 

 kryds og tvers, dog især tangentialt, mens derimod alle de 

 dele af den indre meristemmasse, der ligger nærmere ved den 

 centrale axe, kun deler sig ved verticale vægge (cellerne 

 derfor i temmelig regelmæssig stillede horizontale rækker), og 

 endelig den omsluttende kappe af dermatogen formerer sig 

 — ligeså regelmæssig — ved radialt stillede vægge. Resul- 



