7 



(fig. 9), samler sig til cellen d; — endelig, at disse 4 celler 

 (a, b, c, d fig. 4) atter saraler sig til 1 celle (fig. 1) — følge= 

 lig, at hele det parti af fnokken, der ligger om- 

 sluttet af overhuden, samler sig henimod spidsen 

 til 1 eneste celle. Den hele store kreds af over- 

 hudsceller (fig. 9 E) derimod samler sig henimod 

 spidsen til en lille kreds af 4—5 celler (fig. 1). 



c. De tre nævnte vævformer (i den udviklede fnok) viser 

 sig ved længdesnit således : 



Overhuden dannes i den øverste del af fnokken af 

 forholdsvis korte, prismatiske celler; nedefter tiltager de grad- 

 vis i længde, dog kun til et vist punkt (beliggende ikke syn- 

 derlig langt fra fnokkens spidse) ; nu ligner cellerne altså 

 meget lange prismer; — samme form og længde beholder de 

 til henimod fnokkens basaldel, hvor de atter gradvis aftager 

 i længde, indtil de tilsidst — helt nede ved fnokkens grund — 

 bliver næsten ligeså brede som lange. Overhudscellerne i 

 den større øvre del af fnokken har tynde , men dog faste og 

 stive vægge ; først i den nederste del af fnokken bliver cel- 

 lerne efterhånden mere tykvæggede (kun ikke de horizontale 

 vægge) ; de allernederste celler er endog særdeles stærkt for- 

 tykkede (sclerenchym) , dog især de, der ligger i den side af 

 fnokken , der vender udad. 



I den allerøverste del af fnokken er de fleste overhuds- 

 celler forlængede ud i et kort, men dog kraftigt (1- cellet) 

 hår ; — terminalhåret er det kraftigste. På den øvrige større 

 del af fnokken er kun randceller forlængede ud til hår (også 

 1 - cellede ) , der imidlertid her opnår en meget betydelig 

 længde (ferformet fnok) — kun ikke ved fnokkens grund, 

 hvor hårene jævnt aftager i længde nedefter. 



Om en sondring af grundvæv og karbundt er der — som 

 vi har set — kun tale i den nedre del af fnokken; i den 

 øvre derimod består cellevævet af de af initialcellen udskilte 

 (herom senere), ved celledeling formerede urceller, hvorved 

 vi forstår: cellevævet, der ikke er differentieret. Det sondrede 

 grundvæv og karbundt viser følgende torhold: Grundvævet: 



