6 



d fig. 4 danner to elementer: karbundtet og den nederste 

 række parenkymceller, der adskiller karbundtet fra over- 

 huden (undertiden dog også nogle af de parenkymceller, 

 der ligger nærmest tilhøjre og venstre for karbundtet). 

 Således var den anatomiske udvikling af fnokkens basal- 

 del (som den viser sig ved tversnit). Spidsens anatomiske 

 udvikling bliver os let klar; thi her gælder følgende bestemte 

 regel : Tversnit , førte gennem fnokstråler tæt under spidsen, 

 viser os på ethvert udviklingstrin det samme billede, nemlig 

 billedet af en enkelt midtcelle, omgivet af en kreds af 4 — 5 

 celler med radialt stillede sidevægge (altså ganske som fig. 1). 



Efter nu at have bestemt udviklingen af den enkelte 

 fnokstråles basaldel og topdel , som den viser sig ved tver- 

 snit, må vi endnu søge at bestemme udviklingen af den mel- 

 lem disse to yderpunkter liggende dele af fnokken. Herom 

 får vi imidlertid et fuldkommen klart begreb blot ved at op- 

 løse den udviklede fnokstrale i tversnit. Her viser sig da det 

 simple forhold, at sammenstillingen af disse tversnit (tagne 

 fraoven nedefter) viser os aldeles den samme række billeder 

 som sammenstillingen af basalsnittene af fnokstråler på for- 

 skelligt udviklingstrin, — eller med andre ord; et tversnit 

 tæt under den udviklede fnoks spidse giver os billedet af 1 

 enkelt midtcelle, omgivet af en kreds af celler med radialt 

 stillede sidevægge; tæt nedenunder: den ydre kreds af celler 

 har formeret sig ved nye radiale delinger, mens den mid- 

 terste celle har delt sig i 2 celler o, s. v.; - aldeles den 

 samme udviklingsrække, som er fremstillet fig. i— 9; gradvis 

 nærmer vi os basalsnittet (fig. 9) med dets tre vel adskilte 

 væv: overhud, grundvæv og karbundt. (Mellem figur 8 og 9 

 er der et betydeligt spring; en udvikling svarende til fig. 8 

 findes omtrent i den midterste del af den færdig dannede 

 fnokstråle). Det ses altså ved sammenstilling af fig. 1-9 — , 

 at de dele af grundvævet i fnokkens basaldel, der ved tversnit. 

 fig. 9 er benævnt A, B og C, samler sig hemmod spidsen 

 henholdsvis til cellerne a, b og c (fig. 4), mens derimod kar- 

 bundtet (D) og den del af grundvævet, der er betegnet ved p 



