vægge ikke i særlig grad hår nogen radial stilling; dette væv 

 er endvidere udmærket ved talrige, større og mindre inter- 

 cellularrum; endelig 3) en midtstillet gruppe af meget små, 

 uregelmæssig formede og uregelmæssig ordnede celler (D) med 

 tynde vægge, der ikke afbrydes ved intercellularrum. Disse 

 3 forskellige cellevævsformer benævner jeg: 1) overhud, 

 2) grundvæv og 3) karbundt. 



b. Den enkelte fnokstråle fødes som en halvkugleformig 

 vorte, der strax ved sin ydre fremtræden er dannet af et helt 



fnokstråler på forskelligt udviklingstrin tæt ovenfor basis, 

 viser os, at denne nederste del af fnokken udvikler sig på en 

 meget regelmæssig måde. Når fnokken er på et ganske ungt 

 stadium, giver et sådant tversnit et billede som fig. 1; vi 

 må her adskille to bestanddele : a) et ydre parti , dannet af 

 en enkelt kreds af 4 — 5 celler med radialt stillede sidevægge, 

 og b) et midtparti, bestående af 1 eneste celle. Den videre 

 udvikling af disse to forskellige væv (som den viser sig ved 

 tversnit) er følgende: 



a) Det ydre cellelag formerer sig — hvad samtlige figurer 

 (1 — 9) viser — stadig kun ved radialt stillede vægge; 

 ved fortsatte delinger af denne natur frembringes det 

 cellelag, jeg har kaldet overhud (fig. 9 E). 



b) Midtpartiet, dannet oprindelig af 1 eneste celle (fig. 1), 

 deler sig først i to celler (fig. 2) ved en væg, der så 

 temmelig tager retning mod blomstens centrale axe; me- 

 get snart efter optræder en ny væg, paralel med den 

 forrige (fig. 3) ; vi ser nu midtpartiet dannet af 3 række- 

 stillede celler. Ved disse celledelinger er imidlertid 



li 



cellecomplex (fig. 11 v) ; den 

 unge fnok antager snart form 

 af en — i spidsen noget af- 

 rundet — kegle , hvis vægge 

 imidlertid ved fortsat væxt 

 efterhånden nærmer sig til at 

 blive paralelle. 



Tversnit , førte gennem 



