116 



begyndelse står et bæger med højere udviklingsgrad og med 

 en anden funktion, kortsagt et bæger så »bægerlignende«, som 

 man kan ønske sig det 1 ). Men hermed er den sidste virke- 

 lige indvending mod fnokkens bladnatur hævet, en indvending, 

 der lagde vægt på dette : fnokkens funktion er højst uvæ- 

 sentlig, ganske analog med den, der andensteds er overladt 

 trichomer. Jeg tør da vel som slutningsresultat slå denne 

 sætning fast: fnokken hos kurvblomsterne er et vir- 

 keligt bæger 



*) Man kau nu enten tænke sig det således , at denne forvandling virkelig 

 finder sted (Darwin), og dette synes mig at være naturligst, — eller blot 

 således , at man i samme naturlige række vil finde et almindeligt grønt 

 bæger — eller hvordan man nu helst vil have det — og et bæger som 

 hos Cineraria. Jeg har betegnet dette forhold ved ,,fnokkens historiske 

 udvikling gennem slægterne". Ved som modsætning at betragte den til- 

 svarende udvikling af trichomerne hos Compositeerne vil man som højde- 

 punkt i udviklingsgraden finde et trichom, udviklet ved 1 topcelle af 4de 

 grad (Hieracium) , herfra findes alle mulige overgange til det 1 cellede 

 hår (mellem udviklingsgraden af trichomet hos Hieracium og pappus hos 

 den samme plante er der et betydeligt spring; se foran!). 



3 ) cfr. Hofmeister: Handbuch Ister Bd. pg 468. Jeg skal ikke indlade mig 

 videre på de forskellige hypotheser. der er fremsat om fnokkens morfo- 

 logiske værdi, men henvise til Koehne, der giver en tro fremstilling af 

 dem; dog skal jeg angående den hypothèse, der lader fnokken være An- 

 hangsgebilde" til 5 undertrykte bægerblade (Buchenau, Koehne o.fl.) bemærke 

 følgende: Denne hypothèse, der går ud på, at alle kurvblomster oprindelig 

 har haft (og har endnu!) 5 bægerblade, der, lidt efter lidt undertrykte, 

 tilsidst er aldeles forsvundne, kun efterladende sig som spor de trichomer, 

 der dækkede bladspidserne, — - denne hypothèse, siger jeg, er kun en tom 

 fantasi, der ikke støtter sig på nogetsomhelst ; ikke engang misdannelser 

 taler for den. a) Den forvandling af det oprindelige bæger, man under- 

 skyder, behøver man ikke at opstille som en hypothèse, da vi ser den 

 lyslevende for os ved at gå fra Cirsium til Cineraria; b) Når fnokken 

 hos Cirsium og andre Comp, med harformig fnok misdannes, kan der 

 undertiden på bægerets plads udvikles et meget begrænset antal grønne, 

 flade organer; men ved at følge udviklingen viser det sig, at misdan- 

 nelsen sker således: alle de nedre fnokstråler undertrykkes (hvor der 

 er fiere kredse) , kun de allerøverste — ofte kun 5 eller 6 — udvikler 

 sig til hine organer; med andre ord: hvert bladagtigt organ = 1 har- 

 formig fnokstrale; men dette taler dog vel ikke for, at fnokken er „An- 

 hangsgebilde" til 5 undertrykte blade (sammenlign 1ste afsnit II, 2)? For- 

 øvrigt kan man af en anden grund ikke slutte nogetsomhelst af disse 

 misdannelser om den oprindelige bægerform, endnu mindre om tallet; 



