283 



sydost for Slagelse og sit udløb i Bæltet vest for samme by) 

 under sit 5 — 6 mil lange løb optager en del mindre vandløb 

 og tillige på en længere strækning bugter sig igennem et bælte 

 af vade enge, der af og til indesluttes af bakker på bægge 

 sider, og da den endelig kort før udløbet i Storebælt forener 

 sig med den nordfra kommende Tude-å, får den en efter 

 små forhold ret anselig vandmasse. På det førnævnte højde- 

 drag danner en kæmpehøj (Hoshøj), egnens højeste punkt 

 (300 fod). Herfra har man en fortrinlig udsigt over en del af 

 egnen, og lader man navnlig øjet følge med Vårby-a, under 

 dens mange krumninger, får man et smukt miniaturbillede 

 af en floddal. — Da såvel sidstnævnte å som den større 

 Suså have en del indflydelse på egnens vegetation og for 

 øvrigt en del lighed med hinanden, skulle de her omtales un- 

 der et. At de bægge, den ene på en kortere, den anden på 

 en længere strækning, henholdsvis danne en del af egnens 

 nordlige og østlige grænse er kun en tilfældig lighed, men 

 bægge føre de også på en strækning navnet »Næsby-å«, først- 

 nævnte ved dens udløb i Storebælt, sidstnævnte før den 

 træder ind i Tjustrup-sø, bægge må gøre en betydelig omvej 

 for at nå havet, bægge ledsages af betydelige engdrag, ofte 

 indesluttede af lave bakkerækker, og endelig udmunde bægge 

 i fladvandede bugter, der ud mod havet næsten lukkes af 

 mindre øer og opskyllede eller afsatte sandede kyststræknin- 

 ger, de såkaldte fed. Suså har således sit udløb i den 

 fladvandede bugt omkring Gavnø, hvis munding næsten luk- 

 kes af Enø (med sit lange Østrefed eller »Stenrev«) og 

 Longshave, en for denne egn i botanisk henseende interes- 

 sant sandet kyststrækning (ca. 100 tdr. land), der nu ved en 

 kanal for Susa er adskilt fra en lignende opskyllet stræk- 

 ning ved Karrebæksminde. — Næsby- (Vårby-)å udmunder i 

 Tjæreby-nor (nu til dels udtørret), der næsten lukkes af den 

 lille ø Tjokholm og Næsby- samt Frølunde-fed, der ligesom 

 Longshave ere interessante pletter i en så leret egn som 

 denne. Foruden disse to større åer tindes kun et par mindre 

 (Saltø-å og Basnæs-å, den sidste meget ubetydelig), der 



