52 



Axegenerationer. Ved at undersøge forskj ellige Arter af Vi- 

 taceer og forskjellige Exemplarer af den samme Art finder 

 han, at den Vinkel, hvorunder Symmetriplanerne for to paa 

 hinanden følgende Skudgenerationer skjære hinanden, har en 

 variabel Størrelse ; den kan fra en ret blive meer eller min- 

 dre spids. Heraf slutter han, at Skjæringsvinklen fra første 

 Begyndelse er O 0 , og naar man ved Undersøgelse af de æl- 

 dre Tilstande alligevel finder, at de nævnte Planer skjære 

 hinanden, skal dette hidrøre fra en tidlig indtrædende Tor- 

 sion ; men oprindelig skulle alle Skudene have eet fælles Sym- 

 metriplan. Hermed mener han at have løst Hovedindvendin- 

 gen mod Sympodialtheorien. Som positivt Moment i Beviset 

 for Sympodialtheorien fremhæves nogle Misdannelser, nemlig 

 endestillede Blomsterstande og endestillede Slyngtraade, der 

 have udviklet sig til løvbladbærende Skud. I disse Tilfælde 

 er saa Modergrenen trængt til Siden. 



Alexander Braun 1 ) har i 1867 forsvaret sin tidligere 

 Opfattelse. Han henviser til, at naar Slyngtraaden forgrener 

 sig, saaledes som det f. Ex. er Tilfældet hos Ampélopsis, 

 dannes der Kjædeaxer. Men dette Forhold kan ikke bevise 

 Theorien, da der haves mangfoldige Exempler paa, at nogle 

 af en Plantes Grene ere Sympodier og andre ikke. 



Han gjør fremdeles opmærksom paa, at ogsaa hos andre 

 Planter (Triticum, Triglochin) findes ligesom hos Vitis »en 

 dobbelt Greenbegyndelse«, saa at den Indvending mod 

 Sympodialtheorien, at nogle Knoppers Symmetriplan skjærer 

 Moderaxens, medens andre Knoppers Symmetriplan ikke gjør 

 det, skal være uden Betydning. 



B. Kl ø vn in gs the o rien. 



I 1856 gav Prillieux 2 ) en heel ny Tydning af Vita- 

 ceernes Slyngtraad. Han gjør den allerede i det foregaaende 



1 ) Braun: Sitzungsbericht der Gesellschaft naturforschender Freunde zu Ber- 

 lin. 1867. p. 22—23, aftrykt i Botan. Zeitung 1667 p. 382. 



J ) Prillieux: Considérations sur la nature des vrilles de la vigne. Bul. 

 d. soc. de b. d. Fr. Tome 3, p. 645—52 (1856). 



