14 



OM KORKDANNELSEN I URTEAGTIGE STÆNGLER. 



AP 



0. G. PETERSEN. 



(HERTIL TAVLE V— VI). 



Den ældre Anskuelse om Korken som et Væv, frem- 

 kommet ved Omdannelse af et tidligere existerende Barkvæv, 

 maatte for noget mindre end et halvt Aarhundrede siden vige 

 Pladsen for den modernere Opfattelse; denne blev, efterat 

 der tidligere var fremkommen Antydninger dertil af Duhamel 

 og Sénébier, første Gang udførligt fremsat af Hundes- 

 hagen 1 ), der 1829 udtalte , at Korken fremkom ikke ved 

 Omdannelsen af et tidligere existerende Væv, men ved Dan- 

 nelsen af ny Celler. Det næste Skridt blev gjort af 

 Hugo v. Mohl 2 ) 1836 i hans bekjendte Afhandling om de 

 dicotyledone Træers Kork og Rhytidoma; her paavises det 

 bestemt, at Korken opstaaer umiddelbart indenfor Epidermis 

 — andre Tilfælde af primær Korkdamielse var han nemlig 

 ikke stødt paa — ; her har altsaa Korken faaet sin be- 

 stemte Plads anviist, men Mohl har ikke undersøgt saa 

 unge Tilstende, at han har seet Korken i sin første Udvik- 

 ling og omtaler derfor slet ikke denne, som overhovedet hans 

 Hovedfortjeneste af dette Spørgsmaal er Paavisningen af og 

 de omhyggelige Undersøgelser over Dannelsen af secundær 

 Kork. Den bestemte Paavisning af Korkens Moderceller 

 skyldes Schacht 3 ) og Hanstein 4 ); Tilløb hertil var alle- 

 rede tidligere gjort af Schleiden, dog uden at det var lykkedes 



*) Anatomie. Chemismus und Physiologie der Pflanzen 1 829- 



3 ) Untersuchungen über die Enwicklung des Korkes und der Borke auf der 



Rinde der baumartigen Dicotylen 1836. (Verm. Sehr. pag. 212). 

 3 ) Die Pflanzenzelle, 1852 p. 237. 



*) Untersuchungen über den Bau und die Entwicklung der Baumrinde, 1854. 



