25 



skilt fra den først dannede Kork ved et temmelig bredt Bælte 

 af Barkparenchym. 1 Stænglens ældste Deel vil derfor Kredsen 

 af Bastbundter være umiddelbart omgivet af en forholdsvis tyk 

 Korkring og- intet Andet, idet det øvrige Væv tilligemed den 

 yderste Korkring er kastet af. f andre Tilfælde, nemlig hvor 

 Primærbarken er tyndere, dannes Korken noget anderledes. 

 Den første Korkring dannes umiddelbart uden paa Bastbund- 

 terne, undertiden med et enkelt Cellelag imellem. Ved Cambial- 

 ringens Virksomhed fjernes imidlertid disse Bastbundter mere 

 og mere fra samme, og der dannes saaledes efterhaanden en 

 secundær Bark; de af dennes Celler, der ligge lige indenfor 

 Bastbundterne, strække sig radialt og begynde at dele sig ved 

 tangentiale Vægge, hvorved der dannes mindre Korkpartier 

 med centripetal Celledelingsfølge og de yderste Celler først 

 forkorkede. Disse Korkpartier forblive undertiden isolerede, 

 undertiden træde de i Forbindelse med den yderligere dan- 

 nede Kork (Tab. V Fig. 6) og paa de ældste af de under- 

 søgte Udviklingstrin have de opnaaet en Tykkelse af 4—5 

 Lag Celler, foruden 1 — 3 endnu ikke forkorkede Celler; de 

 dannes ikke ved alle Bastbundterne og der, hvor de findes, 

 ere disse gulagtige, hvorimod de Bastbundter, indenfor hvilke 

 der ingen Kork dannes, have yngre Cellevægges almindelige 

 Farve. Skjøndt jeg ikke har iagttaget det, er det vel rime- 

 ligt, at denne indre Kork opstaaer ligesom hos Trifolium 

 repens, det vil sige, som en Følge af en sygelig Tilstand 

 af Bastbundterne. Jeg har undersøgt adskillige Exemplarer 

 af Medicago lupulina, men jeg har ikke i et eneste Tilfælde 

 seet Korken indskrænke sig til den først dannede. 



Campanula persicæfolia danner overvintrende Rod- 

 skud med Bladrosetter i Spidsen, i dette Rodskuds forlængede 

 Deel findes der en storcellet parenchymatisk Primærbark med 

 regelmæssigt og temmelig stærkt fortykkede Cellevægge uden 

 eller med smaa Mellemcellerum ; i et af de inderste (det in- 

 derste?) Lag findes der det hos Dicotyledonerne sjældne Til- 

 fælde, at den mod Axen vendte Cellevæg er stærkere for- 

 tykket end de andre; Billedet minder endeel om det, som 



