28 



ere først temmelig fladtrykte , men udvide sig i radial Ret- 

 ning henimod den Tid, da Korkdannelsen skal begynde; denne 

 finder Sted medens Cambialringen endnu er i fuld Virksom- 

 hed, hvorfor ogsaa den unge Kork ligger Veddet endel nær- 

 mere end den ældre, da der under dens Udvikling har dannet 

 sig secundær Bark. De to første Celledelinger følge paafal- 

 dende hurtigt efter hinanden, hvorved det bliver meget van- 

 skeligt at afgjøre, hvilken der er ældst. Af de tre saaledes 

 opstaaede Celler forkorker den midterste først og mellem 

 denne Række Celler — de første Korkceller — og den uden - 

 for liggende Række dannes der Mellemcellerum. Korken, der 

 viser sig høit oppe paa Stænglen, udvikler sig til en betyde- 

 lig Mægtighed og har et meget regelmæssigt Udseende; jeg 

 har talt 16—17 Lag, men Cellerne ere forholdsvis smaa. Den 

 ydre Del af Barken skaller efterhaanden af og hænger som 

 rødbrune, tynde Blade paa Stængleus nedre Del, medens den 

 af Korken dækkede Del, der træder frem for Dagen, har en 

 lys, hvidgul Farve. Paafaldende er det, at Korken hos denne 

 Plante mange Steder er forsynet med Mellemcellerum, der vel 

 ere smaa, men dog tydelige. 



Hos den etaarige Cuphea Zipani er Barken i det hele 

 taget tyk, saavel den secundære som den primære; denne 

 sidste bestaaer af store tyndvæggede Parenchymceller. Om- 

 trent i det 5te eller 6te af disse og flere Cellelag udenfor 

 Secundærbarken dannes Korken ; paa den Tid, Planten blom- 

 strer, er der af Korkmodercellerne dannet 3 — 4 Celler, hvoraf 

 den yderste er forkorket. Celledelingsfølgen er centripetal og 

 Korkcellerne ere store med tynde og noget bugtede Vægge. 



Hos Hypericum tetrapterum bestaaer Barken paa 

 den Tid, da Korkdannelsen begynder, af en storcellet 

 primær Bark, forsynet med Mellemcellegange, samt af en 

 smaacellet Secundærbark; Bastring mangler. Korken, der 

 findes nogle Tommer opad Stænglen , opstaaer dybt inde, 

 som det synes i Secundærbarkens yderste Cellelag; dens 

 Celler ere tyndvæggede og store og den kan naa en 

 meget betydelig Tykkelse. Hos Hypericum quad ran- 



