33 



Barken, altsaa ikke forkorkes. Somme Steder kan Korken 

 dog ogsaa opnaa lidt tydeligere Udvikling. 



Væsentlig ganske paa samme Maade forholde Galium 

 uliginosum og Galium Mollugo sig. 



Hos Galium s ax a ti le forgaaer den hos G. palustre 

 beskrevne Afkastning af Barken meget tidligt, hvorfor Korken 

 ogsaa her naaer høit op paa Stænglen , næsten i Plantens 

 halve Høide, den naaer en Tykkelse af 3 Celler, som ere 

 forholdsvis store. 



Galium boréale slutter sig ganske til denne. 



Det vilde være let at forøge Exemplernes Antal, men 

 jeg antager, at de anførte ere tilstrækkelige til at godtgjøre, 

 at Dannelsen af Kork er et almindeligt Phænomen i Stæng- 

 ler, der ere bestemte til at dø samme Aar som Korken an- 

 lægges. Nogle af de i det foregaaende omtalte Planter ere 

 etaarige (Medicago lupulina, Euphorbia peploides, Cuphea 

 Zimapani, Stellaria media) hos de øvrige er det med Undta- 

 gelse af ganske faa i den ikke vedblivende Del af Planten, 

 at Korken er iagttaget. Man skulde synes, at denne Kork- 

 dannelse maatte have en noget anden Betydning end den sæd- 

 vanlige, der er den dels at beskytte de indenfor liggende 

 Væv, dels at forhindre Fordunstningen ; det forekommer mig, 

 at den ogsaa, og det navnlig i mange af de foreliggende Til- 

 fælde, kunde have en tredie Betydning, nemlig at afskjære 

 Næringssaften fra Størstedelen af Barken og derved lade den i 

 rigere Maal komme Plantens ædlere Dele tilgode. Det kunde 

 maaske i denne Henseende have nogen Interesse at lægge 

 Mærke til, at Korkdannelsen i de urteagtige Stængler gjen- 

 nemsnitligt foregaaer betydeligt dybere end i de træagtige. 

 Af de af Sanio undersøgte Planter danne neppe en Femtedel 

 Korken dybere, ind idet subepidermale Cellelag ; af de Planter, 

 jeg har omtalt, danner over Halvdelen Korken dybere end i 

 det nævnte Cellelag og de fleste endog meget dybere. Man 

 maa ogsaa lægge Mærke til, at Korken hos de nævnte Planter 



Bot. tidsskr. 2. r. IV. Journ. d. bot. 1874. 3 



