59 



fleste lister; den er dog af Vahl anset for tvivlsom og kan 

 være forvekslet med en af de andre arter. 

 Betulin e æ. 



107. Betula nana L. Almindelig. Krabbes eks. findes i B. H. H. 

 Jeg tog* den i Laugardalen, ved Surtshellir og mell. denne hule 

 og Husafell. 



108. B. intermedia Thorn, (in Rchb. Fl. excurs.) = B. hybrida 

 Regel. — Meget almindelig; den danner udstrakte Krat- 

 strækninger f. Ex. i Laugardalen, i Skørredalen N. f. 

 Hvalfjorden, ved Surtshellir, Husafell, Kuadalen o. fl. st. Fl. 

 D. tab. 2852: »Spec. 1 depictum in Isl. legit cel. Prof. Steen- 

 strup. Fig. 2 ad Thingvalle Islandiæ legit cel. Prof. Babing- 

 ton«. Mørchs eks. fra Stadarstad i B. H. H. ere opførte hos 

 Gliemann som B. fruticosa på grund af urigtig bestemmelse 

 (M. in Uteris). 



109. B. odorata var. Friesii Regel (in D. C. Prodromo) og 

 var. parvifolia Regel ad B. intermediam accedens. Myvatn 

 (Lg.). Joh. Lange det. Armule (Stp. Sorø Akademis herb.). 



110. B. humilis Hartm. = B. alpestris Fr. Isl. (Stp. i Sorø 

 Akademis herb.). 



A nm. Mørch nævner B. alba L. som sjælden på Isl. og an- 

 fører den fra Budarhraun ; hans eks. findes ikke i B. H. 

 H. og et eks. i hans eget herb, hører til B. intermedia. 

 Babington anfører B. glutinosa Fr. som det eneste 

 Birketræ på Isl., da de to først nævnte arter kun 

 ere buske, og han antager, at både M's eks. og de af 

 ham selv ved Thingvellir og Almannagja fundne høre hertil ; 

 desuden anfører han den som funden af S., B. G. og Sy.! 

 Det er ikke muligt at afgøre, hvilke Birkeformer der 

 ere de mest fremtrædende, før de ere nøjagtig undersøgte 

 på de forskellige localiteter. 

 Urticaceæ. 



111. Urtica urens L. Eyafjord (B. G.). Skagafjord (Sy.!). 

 Reykjavik (Ba. Ho. Gr.). 



? U. dioica L. Både denne og forrige art findes hos Müller 

 men er udeladt af Zo. »Voxede meget høi i en Bakke ved 

 Gaarden Kalfanæs i Strande Syssel ; Jorden var fed , da den 

 alene bestod af Feieskarn , Aske og andet Udkast af Huset « 

 (Mohr s. 215). Den angives fra Vatas-skard af B. G., men 

 tør ikke betragtes som sikker. 

 Salicineæ. 



? Salix pentandraL. Anføres af Zo. og efter ham på de føl- 

 gende lister. Vahl optager den med tvivl. Thingvellir (B. G.). 



? S. purpurea L. Anføres af den upålidelige Gliemann og fra 

 Thingvellir af B. G., på hvis bestemmelser man ikke kan stole. 



112. S. lanata L. Graubakke, Stykkisholm , Budnestad (M., 

 hvis eks. findes i B. H. H.). Eyafjord (T. et G.). Thing- 



