— 28 — 



af 30 % og derover. Hyppigst er den i Mosens fugtigste Parti, 

 det vestlige Stræde, hvor den over et større Omraade opnaar en 

 Hyppighedsgrad af 50 % og derover. I Mosens nordlige Dels mid- 

 terste Parti, Sphagnum rubellum-Omraadet, forekommer S. re- 

 curvum ogsaa, men mest med en ganske ringe Hyppighedsgrad, 

 idet Arten, som er meget afhængig af Grundvandet, i dette Om- 

 raade kun kan friste Livet i de større eller mindre Fordybninger 

 og Huller, som findes i Tørvens Overflade. Som det ses af Fig. 2 

 findes der dog ogsaa i Mosens nordlige midterste Del smaa fug- 

 tigere Omraader, hvor denne Art kan opnaa en Hyppighedsgrad 

 af 30 % og derover. Kun ganske faa Steder falder S. recurvum's 

 30 %'s- Omraade sammen med S. rubellums 30 %'s Omraade. 

 Med Hensyn til de to Former, som her sammenfattes under Navnet 

 S. recurvum, nemlig S. apiculatum og S. angustifolium, kan det 

 efter Skøn siges, at S. apiculatum er noget hyppigere i Mosens 

 egentlige (yderste) Randzone, ligesom denne Form er almindelig 

 som submers eller delvis submers i Grøfterne. Den synes altsaa 

 at være mere fugtighedskrævende end S. angustifolium. 



1 Sammenligning med de to allerede omhandlede Arter spiller 

 de øvrige Sphagna kun en ringe Rolle paa Mosen. Hyppigst af 

 disse er Sphagnum magellanicum og S. acutifolium. 



Sphagnum magellanicum forekommer spredt over hele 

 Mosen og er i det store og hele omtrent lige hyppig overalt. Inden 

 for et enkelt mindre Omraade opnaar den dog en Hyppighed af 

 30 % og derover, dette Omraade falder ganske sammen med det 

 paa Fig. 1 afbildede isolerede 30 % S. rubellum-Omraade, som 

 gennemskæres af Langgrøftens nordligste Ende og fra denne 

 strækker sig mod øst hen imod Birkekrattet. S. magellanicum 

 forekommer i Maglemose, dels i den sædvanlige røde Form (f. 

 purpurascens Warnst.), dels i en ret hyppig brunlig Form (f. 

 obscura Warnst.); endelig er den ogsaa truffet et enkelt Sted 

 rent grøn (f. virescens Warnst. », nemlig paa Linie 1 88 m fra L. 

 Alle Formerne danner svagt hvælvede Tuer. 



Sphagnum acutifolium forekommer ligeledes spredt over 

 hele Mosen, dog hyppigst i den nordlige Dels mere tørre Omraade. 

 Kun ganske enkelte Steder opnaar den Hyppighedsgraden 30 %. 

 Den forekommer mest paa de tørreste Steder i store, hvælvede 

 Tuer, der som Regel er stærkt gennemvoksede af den fanerogame 

 Vegetation. En saadan Tue af S. acutifolium er afbildet i Henning 

 E. Petersens Afhandling Maglemose i Grib Skov, I og II (Bo- 



