— 49 — 



C. A. J. A. Oudemans: Enumeratio systematica fungorum. 

 Vol. 1. Haag 1919. 1230 Sider. 



I over 25 Aar havde Forf. arbejdet paa dette Værk, der vil komme 

 til at udgøre 5 Bind, da han døde i 1906. Efter hans Ønske overgaves hans 

 efterladte Manuskript, der bestod af over 13000 haandskrevne Sider, til 

 J. W. Moll, der ved forskellige Medarbejderes Hjælp førte det videre til 

 at omfatte Literaturen indtil 1910. I Bogen findes samtlige europæiske 

 Planter (europæisk i allervideste Forstand, f. Eks. ogsaa Væksthusplanter 

 i botaniske Haver, »kort sagt enhver Plante, som — omend kun en eneste 

 Gang — er truffet levende i Europa«), paa hvilke der er fundet Svampe, op- 

 førte i systematisk — for Slægters og Arters Vedkommende dog i alfabetisk — 

 Orden og under hver Art Navnene paa de Svampe, der er fundet paa den. 

 For Værtplanternes Vedkommende er det Englerske System anvendt med 

 enkelte Undtagelser, f. Eks. er C. Christensens Index filicum benyttet 

 for Bregnerne, og for Svampenes Saccardos. For hver Svampeart er an- 

 ført den vigtigste Literatur, Exsikkatværker og — omend kun sparsomt — 

 Synonymer (for Sporodinia grandis dog f. Eks. 15). Det foreliggende første 

 Bind indeholder lavere Planter, Angiospermer og Monokotyledoner ; 2. — 4. 

 Bind vil omfatte Dikotyledoner, og 5. Bind vil blive en stor alfabetisk Nav- 

 nefortegnelse til hele Værket. 



Dette kæmpemæssige Værk vil blive til den allerstørste Nytte for en- 

 hver Mykolog. Hidtil har han væsentlig maattet lade sig nøje med 13. Bind 

 af Saccardos Sylloge fungorum fra 1898, i hvilket der findes en lignende 

 Fortegnelse over Svampe, ordnede efter Værtplanterne, men uden Literatur- 

 henvisninger o. s. v., et Bind jDaa 1340 Sider, altsaa neppe over en Fjerdedel 

 af Oudemans'. Som Eksempel paa, hvor stærkt Kendskabet til Svampene er 

 vokset i Tiden mellem de to Værkers Fremkomst, kan nævnes, at Saccardo 

 opfører 584 Arter paa Pinus silvestris (8 Sider), medens Oudemans har 

 over 2000 (144 Sider). 



Selvfølgelig er et Værk af de Dimensioner ikke fejlfrit. Formodentlig 

 er det ved et rent Ulykkestilfælde, at der paa Pseudotsuga Douglasii kun 

 opføres 1 Art, skønt der i hvert Fald findes 8 til, som allerede Saccardo har ; 

 men ogsaa andre Arter savnes, f. Eks. Ceuthospora lycopodii paa Lycopo- 

 dium annotinum (beskrevet i Annales mycologici i 1905). Forkert er det 

 at skrive Marsonia eftersom P. Magnus allerede i 1906 gjorde opmærk- 

 som paa, at dette Navn tidligere var benyttet for en anden Planteslægt, 

 og derfor forandrede Svampeslægtens Navn til Marssonina. Noget lignende 

 gælder Navnet Sphaerella, der af samme Grund af C. J. Johanson for- 

 andredes til Mycospliaerella; begge Navnene forekommer hos Oudemans, 

 endog for samme Art f. Eks. Sphaerella asteroma paa Polygonatum- Arter 

 og Mycospliaerella asteroma paa Convallaria. At opføre Lycoperdon som Vært- 

 plante for Monilia fructigena gaar neppe an, selvom han har en saa udmærket 

 Autoritet som Schumacher at holde sig til. Mærkeligt ser det ogsaa nu til 

 Dags ud at se Sclerotium clavus opført som Værtplante for Claviceps- Ar- 

 terne, Sclerotium compactum for Sclerotinia Libertiana, Sclerotium complanatum 

 for Glavaria juncea, o. s. v. Myxomyceterne forekommer det mig, at han for 

 Størstedelen burde have udeladt, da de paa ganske enkelte — parasitiske — 

 Arter nær jo kryber om og op paa, hvad der er for Haanden, hvorfor Sub- 



Botanisk Tidsskrift. 37. Bind. 4 



