— 108 — 



gende Aar fulgte flere efter, saa godt som alle handlede om ana- 

 tomiske og morfologiske Emner. Samtidig skrev han populære 

 Artikler i Tidsskr. f. pop. Fremst. af Naturvidensk. I 1876 tog 

 han medicinsk Forberedelseseksamen og i 1882 Magisterkonferens 

 i Naturhistorie med Botanik som Hovedfag. Straks efter Stu- 

 dentereksamen begyndte han at undervise i Skoler, og blev i 1876 

 knyttet som Lærer i Naturhistorie til Borgerdydsskolen i Køben- 

 havn, hvor han blev ved med at undervise lige indtil 1908. Han 

 var meget interesseret for Pædagogik og havde fortrinlige Evner 

 som Lærer, en klar, anskuelig og livlig Fremstillingsevne, et let 

 flydende Foredrag og en fremtrædende Evne til at omgaas Børn, 

 særlig Drenge, og Interesse for de enkelte Elever. Som Pædagog 

 var han Elev af og stærkt paavirket af og knyttet til den davæ- 

 rende Bestyrer af Borgerdydsskolen i København, Jean Pio, og 

 han har vistnok en Tid tænkt sig, at Skolegerningen skulde være 

 hans Hovedvirksomhed. Men selv om denne Formodning skulde 

 være rigtig, har han sikkert aldrig tænkt paa at opgive sin viden- 

 skabelige Virksomhed. Nu formede Livet sig saaledes for ham, 

 at han kunde pleje sine to Hovedinteresser ved Siden af hinanden 

 og paa begge Omraader faa Lejlighed til at udfolde sine Evner. 



Allerede tidligt blev Poulsen, som Student, frivillig Assi- 

 stent ved Docent Warmings Kursus i Planteanatomi ved Uni- 

 versitetet, og da denne Undervisning ved Warmings Tilbage- 

 komst fra Stockholm i 1885 blev knyttet til Professoratet, blev 

 Poulsen ansat som Assistent derved, en Stilling han beholdt, ind- 

 til han d. 1. Maj 1893 blev udnævnt til Docent i Botanik ved den 

 pharmaceutiske Læreanstalt. Denne Stilling, som han indehavde 

 til sin Død, blev i 1902 ophøjet til et Professorat. 



Poulsens videnskabelige Arbejder bevæger sig overvejende 

 i bestemte Retninger, som han var slaaet ind paa i sin Ungdom. 

 Da han begyndte sine videnskabelige Studier, havde Morfologien 

 en Blomstringsperiode, og hans beundrede Lærer, Warming, var 

 en af dens ypperste Repræsentanter og samtidig Docent i Plante- 

 anatomi, en Disciplin, som ogsaa befandt sig i en livlig Udvikling. 

 Det var derfor naturligt, at Poulsens første Arbejder behandlede 

 anatomiske og morfologiske Emner, som Rosanoffske Krystal- 

 grupper, Korkdannelse paa Blade, Trichomer og Nektarier, Hau- 

 storier hos Cuscuta og Cassytha. Særlig Nektarier interesserede 

 han sig meget for og kom ofte tilbage til dem, men han gav aldrig 

 nogen sammenhængende Behandling af dem. Senere kom han ind 



