— 150 — 



men saadanne Mutationer maa holde sig indenfor de Rammer, der er gi- 

 vet af de arvelige Elementer, Stamplanten sad inde med. I Hjemlandet 

 med dets store Individ- og Formantal maa Kombinationernes Antal være 

 uendelig meget større. Herefter maa endemiske Arter af Fanerogamer 

 tænkes at være de reneste Efterkommere af den oprindelige 

 S tamart, og ikke, som oftest paastaaet, være dannet ved Forandring 

 af Stamarten; tværtimod er det i Hjemlandet Forandringen er 

 sket. — For Pteridofyterne stiller det sig anderledes. Hvis det er rigtigt, 

 og derom kan der vel ikke tvivles, at Krydsning mellem to Former her er 

 et meget sjældent Fænomen, vil Bregnearterne ganske anderledes repræ- 

 sentere rene Linier end Fanerogamerne ; de vil i Hjemlandet holde sig mere 

 konstante, ligesom de Individer, der finder Vej ud til fjerne Øer, og begge 

 Steder vil Afkommet i Hovedsagen være ens, altsaa de udvandrede Arter 

 vil ikke i Længden blive endemiske. Derfor bliver der færre endemiske 

 Bregnearter end Fanerogamer. At Endemer kan opstaa ved Mutation 

 kan vel ikke benægtes, men at Mutationen er Hovedaarsagen, om ikke 

 den eneste, til Endemisme, som Willis mener, er ikke ret tænkeligt. Saa 

 isolerede Former som Thyrsopteris elegans og Blechnum longicauda fra Juan 

 Fernandez lader sig ikke forklare paa den Maade. 



Tabel II. 







E 



M 



Mi 



N 



Ch 



H 



G 



HH 



Th 1 ) 



Falkland 



16 











31 



56 



12 







Tristan d'Acunha 2 ) 



27 



? 







3,7 



26 



66,6? 



3,7 







Juan Fernandez. . 



50 



10 





2 



8 



28 



48 



4 







St. Helena 



27 



18,1 





3,7 





7,5 



67 



3,7 







Seycheller 



84 



18 





1 





13 



65 



1 



2 





Galapagos 



85 



12 





1,2 





17,8 



63 



1,2 



2,4 



2,4 





45 



2 







2 



15 



70 



9 





2 



Færøer 



24 











21 



38 



29 



12 





Danmark 



43 











16 



42 



33 



9 





a ) Raunkiærs Livsformer. 2 ) Nogle Arter, der maaske rettelig er E eller Ch er regnet til H. 



Tabel II er et Forsøg paa at give de biologiske Spektrer for Pterido- 

 fyterne fra en Del Øgrupper. Den har den Mangel, at det er vanskeligt 

 med Sikkerhed at bestemme adskillige Arters Livsform uden Studium i 

 Marken ; især er Hymenophyllaceerne vanskelige. Det ses, at navnlig Epifyt- 

 og Chamæfyt-Procenten er høj i de varmere Egne, og at Hemikryptofy- 

 terne overalt er de fleste. Den høje Geofyt-Procent i koldere Egne skyldes 

 især de der talrige Equisetum- Arter, der næsten overalt mangler i de var- 

 mere Egne. 



Tabel III endelig er et Forsøg paa at vise, hvorledes Spektrerne for 

 alle Karplanter fra fire Øgrupper tager sig ud sammenlignet med Spek- 

 trerne for Fanerogamer og Pteridofyter alene. Det ses, at Fanerofyt-Pro- 

 centen daler i Sammenligning med Spektret for Fanerogamerne, i Juan 

 Fernandez fra 46 til 39%, i Seychellerne fra 61 til 49°/o, endvidere at Ch- 



