- 190 - 



nævnet for Hjorring Amt, og anmodede om, at Sagen maatte blive optaget 

 til Kendelse, og saaledes, at Klitten paa ethvert Punkt overlodes til sig 

 selv. 



Denne Anmodning blev efterkommet og Sagen fra Nævnets Side 

 indanket for Natuffredningsraadet, der i sin Indstilling sluttede sig til 

 Udvalgets Krav. Om Sagens endelige Afslutning fra Nævnet har Udval- 

 get ikke modtaget nogen Meddelelse; det er underhaanden oplyst, at en 

 Del af Gærderne, fra h\ilke Sandet paany var blæst bort, skal være blevne 

 fjernede og at Milen nu er overladt til sig selv. 



Bre j ninggaards Krat (Brejning Brænderigaards Skov). 

 Fra Landbrugsministeriet modtog Udvalget Anmodning om en Udtalelse ved- 

 rørende Brejninggaard Krat, om hvilket Udvalget tidligere havde afgivet 

 en Indstilling. Sagen fremkom som Folge af en Anmodning fra Ejeren, 

 om Tilladelse til at foretage nogen Hugst; ved Undersøgelse af Sporgs- 

 maalet viste det sig imidlertid, at det ikke drejede sig om nævnte Krat, 

 men om en Vest derfor liggende Skov, Brejning Brænderigaards Skov, 

 til hvilken Udvalget intet Kendskab havde. Man maatte derfor indskrænke 

 sig til at indstille, at Hugsttilladelse ikke blev givet, forinden en sagkyndig 

 Undersøgelse af Skoven havde fundet Sted. Sagen er senere blev T en ført 

 videre ad den gennem Naturfredningsloven foreskrevne Vej. 



Møens Klint. Om denne, oprindelig fra Udvalget rejste Sag, blev 

 der April 1919 afgivet Kendelse fra Nævnet, hvori en Fredning etable- 

 redes for selve Klinten og en Del af Klintebakkerne (Hovdblege), i Over- 

 ensstemmelse med Udvalgets Krav. For en anden Del af Klintebakkerne 

 (Slotsbankerne) blev Kravet ikke taget til Følge, og for Klinteskovens 

 Vedkommende blev Kravene stærkt nedsatte. Da Sagen fra Ejerens Side 

 blev indanket for Overfredningsnævnet, forsøgte man her underhaanden 

 at faa Indflydelse paa Kendelsen, men blev gjort bekendt med, »at der 

 fra Overnævnets Side formentes, at dette ikke var i Stand til at skærpe 

 Nævnets Kendelse i Ejerens Disfaveur«. 



Overnævnets Kendelse er senere faldet, og heri er der indrømmet 

 Ejeren Lempelser med Hensyn til Hugst indenfor »Faldene« og den gen- 

 nem tidligere Kendelse helt beskyttede ydre Klinterand. Fredningen er 

 herved bleven gjort ret værdiløs for disse Partiers Vedkommende. 



Jægersborg Dyrehave. Fra Ministeriet har Udvalget modtaget An- 

 modning om en Udtalelse, vedrørende den af Dyrehaveudvalget afgivne 

 Betænkning. Udvalget har besigtiget Forholdene paa Stedet, og derefter 

 afgivet Erklæring. Med Forbehold fra Kammerherre Müllers Side for et 

 enkelt Punkts Vedkommende har Udvalget med alle Medlemmers Under- 

 skrift afgivet sin Erklæring til Ministeriet. Nogen Afslutning af Sporgs- 

 maalet synes endnu ikke at foreligge. 



Med Danmarks geologiskeUndersøgelse har Udvalget etableret 

 et Samarbejde, saaledes at Udvalget fra dettes Side modtager Indstillinger 

 vedrørende Objekter, som de arbejdende Geologer under deres Rejser 

 maatte blive bekendt med, og som de anser for værdige til Fredning. 



Ændring i Udvalgets Sammensætning. Dr. phil. N. Hartz, 

 indvalgt af Dansk geologisk Forening, har i Oktober 1920 anmodet om at 

 udtræde af Udvalget, da hans Tid ikke tillod ham at deltage i dets Arbej- 



