- 198 - 



Under saadanne Kaar bliver Plantevæksten fattig paa Arter, og In- 

 dividerne bliver lave og er stærkt beskyttede mod Transpiration; kun 

 sjældent staar de saa tæt, at de danner et Dække over Jorden. Trævækst 

 mangler helt. 



Efter Raunkiærs biologiske System er Planteklimaet karakteriseret 

 ved Hemikryptofyter med forholdsvis mange Chamæfyter, faa Geofyter 

 og Hydro- og Helofyter; derimod adskillige Therofyter. Ved den sidste 

 Karakter afviger Pamirs Planteklima fra det arktiske, som det ellers meget 

 ligner. 



Forf. deler Pamirs Plantevækst i tre Hovedformationer, som han be- 

 nævner efter karakteristiske Arter (Trigonella-Yoim., Eurotia-'F oim. og 

 Arenaria-Meyeri-'Foim.); dertil kommer saa flere andre mindre udbredte 

 Formationer. 



Der er her blot Lejlighed til disse Antydninger af Afhandlingens Ind- 

 hold. Den betyder et værdifuldt Bidrag til Kundskaben om Vegetationen 

 i Egne, der er lidet udforskede i botanisk Henseende, og navnlig er øko- 

 logiske Skildringer derfra næsten ikke før forsøgt, det er derfor en virkelig 

 Berigelse af den plantegeografiske Literatur. 



Af h. er smukt udstyret med Fotografier af Landskaber og af Planter 

 og forsynet med et godt Oversigtskort. 



C. H. Ostenfeld. 



Endvidere modtaget: 



H. Printz: The Vegetation of the Siberian-Mongolian Frontiers. 

 Trondhjem 1921. 458 Sider, 16 Tavler. 



Svend Dahl og Th. Døssing: Dansk Tidsskrift-Index. 4. Aargang 

 1918. 347 Sider. 



