— 279 — 



beskrevne Forandringer i Dromi og Bladstilling netop i Forbin- 

 delse med Overgangen fra det ene Skudafsnit til det andet. 



Bladene lever fra 1 til 3 Aar; jo 

 ældre de bliver, des mere bøjer de sig 

 tilbage, idet der mellem Stængel og 

 Blad findes et Led, ved Hjælp af hvil- 

 ket Bladet kan bøjes udad; Bevægel- 

 serne i dette Led er betingede af For- 

 andringer i Fugtighedsforholdene. 

 Mange af de døde Blade bliver sid- 

 dende paa Stængelen, hvorved de vil 

 kunne virke beskyttende mod Indtør- 

 ring paa lignende Maade, som Tilfældet 

 er hos de saakaldte »Tunikatgræsser«. 

 Først naar Bladene er tilstrækkeligt 

 raadne, falder de af, hvilket kan ske 

 paa enhver Aarstid; Død og Løvspring 

 foregaar altsaa ikke samtidig, thi Bla- 

 dene visner især om Foraaret efter Løv- 

 springet (ligesom hos Ilex); men Løv- 

 faldet foregaar ikke saa udpræget peri- 

 odisk som Løvspringet. 



Hos Rosa (canina, dumetorum) har 

 jeg fundet, at St. Hansskudsdannelsen 

 var kombineret med en ekstra »Aar- 

 rings«dannelse i Vaarskuddets Ved; 

 men noget lignende har jeg ikke kun- 

 net finde hos Empetrum, hvis Aarringe 

 i det hele taget ikke er meget udpræ- 

 gede (O. G. Petersen). 



Aarsskuddets to Afsnit er om- 

 trent lige lange; hvis der er nogen 

 Forskel i saa Henseende, er det næ- 

 sten altid St. Hansskuddet, som er 

 det længste. 



Medens St. Hansskudsdannelsen hos de øvrige af vore træ- 

 agtige Planter kun finder Sted for et ringere Antal Knoppers Ved- 

 kommende, finder vi hos Empetrum det interessante Forhold, 

 at samtlige Aarsskud udvikles i 2 Tempi, afbrudt ved 

 en kortere Hvileperiode paa ganske lignende Maade, 



Fig. 10. Hanligt Kortskud 

 med Blomsterknopper (Vin- 

 terstadium). Aarstallene an- 

 giver Grænserne for Aars- 

 skuddene ; G angiver Grænser 

 mellem Vaarskud og St. Hans- 

 skud. Forskellighederne i Bla- 

 denes Form og Retning er 

 for Tydeligheds Skyld ube- 

 tydeligt øgede. (X'/a). 



