— 294 — 



Epidermis, som ganske ligner den paa Griffelens Yderside fore- 

 kommende. Paa Tværsnit (Fig. 21 b) viser Hulheden sig mærke- 

 ligt grenet med Sidehulheder, hvis Antal svarer til Antallet af 

 Ar-Flige. 



Antagelig følger Pollenrøret dog ikke selve Hulheden gen- 

 nem Griffelen, men vokser snarere gennem det under Hulheden 

 liggende »Ledningsvæv«, som med f. Eks. Safranin farves langt 

 stærkere end Griffelens øvrige Væv. 



Af Frugtknudens Væg bliver den yderste Del kødet og saftig, 

 medens den inderste Dels Celler faar tykke, forveddede Vægge, 

 saa at Frugten bliver en Stenfrugt med flere Sten. I hvert Frugt- 

 knuderum udvikles kun eet Æg, som er apotropt, anatropt med 

 indadvendt Raphe og nedadvendt Mikropyle. Der er kun eet 

 Integument og en lille Ægkrop, hvilket anviser Empetrum Plads 

 blandt de Helkronede. Baade Frøstol og Frøstreng er noget op- 

 svulmede. Under Frugtknuden findes en ringformet Dannelse, 

 som har været tydet som en »Discus« (Samuelsson, Bâillon); 

 at det imidlertid er Rudimenter af Støvblade fremgaar af, at en 

 lignende Dannelse ikke findes under de i Hanblomsten udviklede 

 Støvblade. 



Systematiske Forhold. 



1. Empetraceernes Inddeling. 

 I 1890 er de til Empetraceae hørende Slægter blevet mono- 

 grafisk bearbejdede af Pax, som deler Familien i: Coremateae og 

 Empetreae, der betegnes som »2 scharf geschiedene Gruppen«. Til 

 Coremateae regnes kun Slægten Corema (2 Arter) og til Empetreae 

 henføres saa de 2 øvrige Slægter: Empetrum og Ceratiola, hver 

 med een Art. 



Til Grund for denne Gruppeinddeling ligger egentlig kun 

 Aksetallene, idet Coremateae betragtes som 2-aksede, Empetreae 

 derimod som 3-aksede. Da det nu imidlertid har vist sig, at ogsaa 

 Empetrum er 2-akset, falder dermed den af Pax opstillede Gruppe- 

 inddeling, saa Empetraceae kommer til at danne et afrundet Hele, 

 hvis Arter sikkert indbyrdes er saa nær beslægtede, at der ikke 

 kan begaas store Fejl ved at betragte den ene Art, Empetrum 

 nigrum L., som typisk Repræsentant for hele Familien, da denne 

 Art tillige er den morfologisk rigest udstyrede af samtlige Arter. 



Empetrum og Corema er saa nær beslægtede, at man godt 

 kunde forene disse to Slægter, ligesom Linné gjorde, da han 



