— 323 — 



Det var særlig Strandengene paa den nordlige Ende af Øen og paa 

 Aarøkalv med deres talrige vaade og tørre »Loer«, der var Genstand for 

 vore Undersøgelser. 



Paa Strandengene blev der noteret: Centaurium minus, C. pulchellum, 

 Obione pedunculata, Sagina maritima, Bupleurum tenuissimum, Spergularia 

 salina, S. media, Lepturus incurvatus, Trifolium fragiferum, T. repens, 

 Carex extensa — ret hyppig især paa Nordenden af Aarøkalv — Leon- 

 todon auctumnalis, Triglochin maritima, J uncus Gerardi, Agrostis alba, Sta- 

 tice armeria, Scirpus rufus, Plantago coronopus, Juncus maritimus — i 

 store Mængder — Ranunculus sardous, Glaux maritima, Carex distans. — 

 Paa lave Partier af Marskengen vokser Statice humile. Særlig tæt optræder 

 denne Plante paa de Steder, hvor Saltvandet under Oversvømmelser har 

 slaaet Hul paa Græstæppet og ødelagt dette i større eller mindre Udstræk- 

 ning uden dog at have faaet Tid til at udhule Bunden i større Dybde. Saa- 

 danne Pletter kan være fuldstændig og udelukkende dækkede af denne 

 Plante. Dog gaar den ogsaa langt ind mellem Græsset paa Marskengene, 

 men her optræder den enkeltvis eller i Smaatuer. Andre Fordybninger 

 af samme Oprindelse, men med mere sandet Bund, er dækkede af et tæt 

 Tæppe af Scirpus uniglumis. I Marskengens dybere Huller og i tørre Loer 

 optræder hist og her Bassia hirsuta og Suaeda maritima i tætte Samlag, 

 og i Eanden af de vaade Huller og Loer Salicornia herbacea, Atropis distans 

 og Aster Tripolium. I de større vandfyldte Loer eller i smaa Indskæringer 

 vokser store Mængder af Ruppia spiralis, Potamogeton pectinatus og Zostera 

 nana. 



Paa Strandvolden ud imod Bæltet blev der noteret: Atriplex hastata, 

 A. litorea, Salsola kali, Crambe maritima, Honckenya peploides, Sonchus 

 arvensis, Inula britannica, Eryngium maritimum, Festuca rubra var. are- 

 naria, Psamma arenaria, Elymus arenarius, Artemisia maritima, Convol- 

 vulus arvensis, Agropyrum repens, A. junceum, Cochlearia danica, Matri- 

 caria inodora f. salina, Campanula rotundifolia. 



I Grøfter og Kanaler langs det store Dige, som er opkastet mellem 



bacea, Suaeda maritima, Salsola kali, Armeria maritima, Glaux maritima, 

 Cakile maritima, Artemisia maritima, Triglochin maritima, Hordeum arena- 

 rium, Ammophila arenaria (Hjælme), Scirpus maritimus, Juncus maritimus, 

 Rumex maritimus, Honckenya peploides, Spergularia salina, Sp. media, 

 Cochlearia danica, Trifolium fragiferum, Odontites littoralis, Erythraea litto- 

 ralis, E. pulchella, Eryngium maritimum, Plantago maritima, P. coronopus, 

 u. a. m. 



Mit der Zeit könnte dieses geschützte Gebiet auch einer vielfach be- 

 drängten Tierwelt eine Zuflucht bieten. 



Solche Gebiete mit noch völlig unberührtem Charakter werden immer 

 seltener; die steigende Bevölkerungsziffer, die fortschreitende Kultur und 

 die dadurch bewirkte rationellere Bewirtschaftung des Bodens bringen es 

 mit sich, dass das Angesicht unserer Heimat sich immer mehr verändert 

 und unberührte Gebiete immer spärlicher werden. Gewiss ist solche inten- 

 sive Ausnutzung des Bodens im volkwirtschaftlichen Interesse mit Freuden 

 zu begrüssen aber es erwächst uns auch die heilige Pflicht, den kommenden 

 Geschlechtern wenigstens einzelne Gebiete zu erhalten, die ihnen ein treues 

 Bild des ursprünglichen Charakters unserer Heimat geben. Keine Beschreib- 

 ung und keine bildliche Darstellung werden später einen Ersatz bieten 

 können . . .« 



21* 



